text:
# Hylslös ammunition
Hylslös ammunition (militär benämning impulsprojektil, kort IP) är en typ av eldvapenammunition som är ett mellanting av enhetspatroner och raketprojektiler. På engelska heter de "caseless ammunition" (hylslös ammunition) och detta beror på att de inte har en patronhylsa för drivladdningen. Istället har de likt raketer drivladdningen i bakdelen av projektilen. Dock skiljer de sig från raketer i brinntiden på drivladdningen då en raket har lång brinntid medan impulsprojektiler bara har kort brinntid likt en enhetspatron. (Militären klassar raketer med en brinntid under 0,2 sekunder som impulsprojektiler.)
En annan likhet mellan impulsprojektiler och enhetspatroner är att de båda avfyras från eldvapen, militärt kallade raketkanoner. Detta då impulsprojektiler som nämnt inte har lång brinntid som raketer och kräver att de skjuts från ett eldrör för att ha någorlunda mynningshastighet. Det är även vanligt att de saknar fenor likt en raket och kräver därför ett räfflat eldrör som ger dem en stabiliserande rotation i luften.
Historiskt har impulsprojektiler utvecklats för att försöka skapa en billigare typ av eldvapenammunition då en impulsprojektil inte kräver lika många moment under tillverkningen som en enhetspatron, samt att eldvapnen som skjuter dem inte behöver lika många rörliga delar då det inte finns någon hylsa som behöver slängas ut efter avfyrning. Dock har impulsprojektiler haft en mycket olycklig historia då prestandan på projektilerna ofta har varit alldeles för dålig för att de praktiskt ska kunna användas. Primärt är det mynningshastighet och träffsäkerhet som har varit dålig men även projektilernas pålitlighet har varit problematisk. Förutom detta har automatvapnen (militärt kallat raketkanon med automat) som ska skjuta dessa projektiler fungerat dåligt då restprodukterna av drivmedlet ofta har fått omladdningsmekanismen att fastna.
På grund av ovannämnda problem har impulsprojektiler haft minimal användning historiskt och har för det mesta förblivit prototyper.

## Rekyl
Precis som enhetspatroner producerar hylslös ammunition rekyl. Dock har historiska vapen som skjuter hylslös ammunition hanterat rekylen på ett antal olika sätt. Vanligast verkar ha varit att behålla krutgaserna i eldkammaren likt en enhetspatron som då producerar full rekyl medan andra vapen har låtit en del av krutgaserna skjuta bakåt likt ett granatgevär. Anledningen till att låta krutgaserna skjuta bakåt likt ett granatgevär verkar ha gjorts som en lösning för att minska krutets restprodukter som fastnar i vapnet och inte som en direkt lösning för mindre rekyl.

## Historia
Impulsprojektiler har funnits teoretiskt lika länge som det har funnits eldvapen då det ligger nära till hands att stoppa drivladdningen i projektilen. Dock börjar idén till moderna impulsprojektiler komma fram på 1800-talet. På 1850-talet uppfann amerikanen Walter Hunt en typ av impulsprojektil till handeldvapen som han kallade "rocket ball" (raket-kula). De såldes tillsammans med vapen av Volcanic Repeating Arms i USA. Dock var dessa impulsprojektilerna kraftigt underpresterande och blev aldrig populära inom självförsvar, jakt eller militärtjänst.

### Andra världskriget
Under andra världskriget fick impulsprojektiler ett uppsving. Axelmakterna Nazityskland och Japan hade ont om resurser som koppar vilket behövdes för att göra mässingshylsor till enhetspatroner. På grund av detta började de undersöka om det var möjligt att istället använda impulsprojektiler för att slippa producera mässingshylsor. Nackdelarna med impulsprojektiler var väl kända så man tänkte primärt använda impulsprojektiler som flygplansbeväpning mot bombflygplan, då dessa inte kunde flyga undvikande manövrar och var stora måltavlor. Tyskland lyckades inte få fram ett praktiskt system för impulsprojektiler under kriget, utan började istället producera hylsor av stål. Japan lyckades ta fram ett någorlunda fungerande system. Detta var en 40 mm raketkanon med automat som fick namnet HO-301 och monterades på flygplan som Nakajima Ki-44 och Kawasaki Ki-45 Toryu. Den kom i bruk sent i kriget och fann viss lycka med att försvara Japans fastland mot bombflygplan.
Även Sverige gjorde försök att ta fram praktiska impulsprojektiler som flygbeväpning, men i slutändan valde man att använda attack- och jaktraketer istället.

## Impulsprojektiler i Sverige
Under slutet av andra världskriget hade Sverige inget bra flygburet vapen mot tunga bombflygplan. De planen man hade i tjänst var enbart beväpnade med automatkanoner som passade bra mot jaktflygplan och mellanstora bombflygplan. Man hade inte heller något bra billigt vapen mot markmål bortom dyra flygbomber. Då även flygraketer ansågs för dyrt började man först titta på impulsprojektiler som ett alternativ.
1943 började Bofors samarbeta med Militärfysiska institutet (MFI) för att utveckla en impulsprojektil för bruk på stridsflygplan mot både flyg- och markmål. Man tittade på flera kalibrar och kom fram till att en 62 mm projektil var tillräckligt kraftig för att slå ut även de största av bombflygplan med enbart en träff. För markmål tittade man på kraftigare projektiler, primärt i kalibrarna 95 och 120 mm.
Dessa skulle skjutas från enkelladdade raketkanoner monterade under vingen på flygplan, B 17, B 18, J 9, J 20 och J 21A samt från en raketkanon med automat monterad i kroppen på flygplan T 18B. När J 21R började projekteras 1944 kom möjligheten upp att montera raketkanonerna på J 21 i vingen istället för under vingen. Detta då konverteringen till jetdrift skulle ge möjligheten att ta bort vingkylarna. Det skulle även vara möjligt att förse dessa raketkanoner med automat.
För J 21R tänkte man sig antingen fyra 95 mm eller 120 mm raketkanoner för attackuppdrag eller sex 62 mm raketkanoner för jaktuppdrag. Detta gällde även de levererade J 21A som fanns i tjänst vid denna tidpunkt (1945) och den planerade J 21B, men då utan automat på grund av kylaren. Dessa skulle i sådana fall modifieras i fält. I J 21A:s fall skulle även bomkanonerna tas bort då dessa ansågs onödiga med den kraftigare beväpningen. Den minimala brottlastfaktorn beräknades till minst 12 G vilket var extremt bra för sin tid.

### IP-62
Den första impulsprojektilen man byggde var jaktversionen på 62 mm och byggdes redan 1943. Den fick namnet IP-62 där 62 står för projektilens ytterdiameter. IP-62 skulle skjutas från eldrör på ca 2 meter och hade en krutladdning med en brinntid på cirka 0,1 sekunder. De stabiliserades genom ett par snedställda dysor i bakplanet. Projektilvikten låg på cirka 3 kg med en sprängladdning på cirka 0,3 kg.
Man gjorde flera markprov med IP-62 från flera olika typer av raketkanoner. En av dessa raketkanonerna var en "trippelautomat" byggd av Bofors. Den vägde ca 100 kg och laddades med 15 skott. Enligt dokument från krigsarkivet och flygvapenmuseum är det okänt hur Bofors planerade att denna skulle monteras på flygplan men det kan ju spekuleras att den antingen skulle monteras på J 21  i varsin innervinge eller i bombrummet på T 18B.
Det första flygproven med IP på FC erhölls till den 22 juni 1944 och omfattade en provinstallation på en B 5. Detta gjordes primärt för att dokumentera spridning och träffsannolikhet. Detta gjordes i samarbeta med MFI. Tio skjutrör och 100 IP-62 ställdes till FC:s förfogade. B 5 nummer 7023 valdes för modifiering med raketkanon. Modifieringen gick snabbt och man var klar för provskjutning med skjutbock och flygplan redan den 21 juli. Proven utfördes på FC/VCVM's korthållsskjutbana. Resultaten ansågs godtagbara och luftskjutningar gjordes den 27 och 29 juli över Vättern. Som riktpunkt användes en förankrad träflotte. Provskjutningarna utfördes av den dåvarande chefen för provflygsektionen Åke Sundén. Han ansåg att spridningen var för stor för praktiskt användning då man behövde skjuta på mycket kort avstånd för god träffsäkerhet. Trots detta noterades det att inga skador på flygplan eller raketkanon hade påträffats.
För att öka träffsäkerheten modifierade Bofors i samarbete med MFI projektilen för att uppnå högre utgångshastighet. Detta uppföljdes av nya markprov då åtta av nio skott avfyrades utan anmärkning. Det nionde skottet hade fel på antändningen och projektilen föll till marken kort efter att den hade lämnat eldröret. Detta följdes att ytterligare fler flygprov där tolv projektiler sköts. Man kom fram till att raketkanonerna ska ha samma skottställning som akan/ksp och att fler prov behövde utföras för att förstå impulsprojektilernas användbarhet.
Den 17 augusti började man planera de första preliminära installationerna på dåvarande tjänsteplan och framtida flygplan. Flygförvaltningen bedömde att man skulle fortsätta med flygtesterna och gav tummen upp den 22 november för att modifiera två B 17 med fyra raketkanoner enligt den preliminära tjänsteinstallationen. Uppdraget kompletterades i januari 1945 med prov om skottvis avfyrning eller om skottsalva var bäst lämpat vid anfall. Utprovningen med B 17 utfördes under januari 1945 vid F 6. Både mark- och luftskjutning utfördes med 41 projektiler avfyrade från luften. Installationen fungerade utan anmärkningar men vissa ändringar föreslogs för att minska isbildning på anordningen. Träffresultat på 300 meter ansågs godtagbart vilket var alldeles för kort för moderna snabba flygplan och man ställde krav på bättre träffresultat på längre skjutavstånd. Man hoppades kunna uppnå något bättre skjutavstånd med ändrad skottställning. Efter skjutprov gjordes prestanda prov med flygplan med och utan raketkanoner. Flygplan med raketkanoner var cirka 10–20 km/h långsammare än plan utan raketkanoner.

### IP-95
Under början av 1945 hade Bofors projekterat en 95 mm impulsprojektil för attackuppdrag som fick namnet IP-95. IP-95 skulle skjutas från ett eldrör på ca 2 meter likt IP-62 och hade en krutladdning med samma brinntid. Även IP-95 stabiliserades av snedställda dysor i bakplanet. Projektilvikten var cirka 9 kg med en sprängladdning på 1,2 kg. Mynningshastigheten var cirka 200 m/s.
FC fick i uppdrag att undersöka om J 21 och B 18 kunde använda IP-95 samt att provskjuta denna från de två B 17 som redan hade modifierats för IP-62. Man skulle även undersöka om en fällbar utskjutningsanordning för åtta IP-95 kunde fungera på B 17. Då man trodde IP-95 kunde ge skador på B 17 vid avfyrning för nära kroppen gjordes markprov där det konstaterades att IP-95 behövde monteras 3 135 mm från flygplanet för att undvika skador på flygplanets stabilisator. Markprov visade även att det inte skulle vara möjligt att förse B 18 med IP-95 utan grövre modifieringar då man skulle behöva förstärka vingen då rekylkrafterna uppmätte 500 kp. Man var även rädd att bakblåsten skulle radera skevrodren. Installationen med fällbar utskjutningsanordning på B 17 fortsatte dock och var klar i juni 1945.
Under våren 1945 började man seriöst diskutera hur användbara IP egentligen var jämfört med raketer. Trots det uppenbara svaret så valde man att fortsätta med testerna tills projekteringen var fastställd. Man fortsatte med markprov på F 6 vilket resulterade i projektilsprängning vilket skadade både utskjutningsanordning och flygplan markant. Den troliga orsaken till projektilsprängning ansågs vara söndrade krutstavar som medförde för högt tryck i projektilhylsan.
Under testerna med IP-95 gjordes även markprov med "akustiska tändrör", en tidigt variant av zonrör som använde mikrofoner för att känna av ifall ett flygplan var nära. Det fungerade dock mycket dåligt och detta projektet lades ner.

### Slutsats
Under testen med IP var det mycket problem med det höga arbetstrycket som krävdes för att ge projektilerna den rotation som behövdes för att ge godtagbar stabilitet. För att uppnå detta arbetstryck behövde projektilerna vara av mycket god kvalité och ha mycket god hållfasthet. Speciellt "dysdelen" behövde vara felfri. Bortom projektilproblemen var det problem med utskjutningsanordningarna då dessa skapade stor fartnedsättning efter avfyrning om man inte kastade avfyrningsanordningen. Skottvidden behövde även ökas för samtliga IP.
Under diskussionerna kring förbättringar av IP kom man fram till att man inte kunde öka drivkraften då detta skulle öka potentialen för projektilsprängning. Detta ledde till att man avbröt all utveckling av IP i augusti 1945 efter erhållen projektilsprängning vid FC markprov på F 6. Förutom problemen med IP så hade man kommit fram till att raketer var bättre lämpade för framtida utveckling trots sitt något högre pris.

title: Hylslös ammunition

wikitext:
[[Fil:Ho-301 40 mm projectile.jpg|miniatyr|En japansk 40 mm impulsprojektil från [[andra världskriget]]. Dessa användes i [[Automatkanon|automatkanonen]] Ho-301.]]
'''Hylslös ammunition''' (militär benämning '''impulsprojektil''', kort '''IP''') är en typ av [[eldvapen]][[ammunition]] som är ett mellanting av [[enhetspatron]]er och [[Raket|raketprojektiler]]. På engelska heter de ''"caseless ammunition"'' (hylslös ammunition) och detta beror på att de inte har en [[patronhylsa]] för [[drivladdning]]en. Istället har de likt raketer drivladdningen i bakdelen av projektilen. Dock skiljer de sig från raketer i brinntiden på drivladdningen då en raket har lång brinntid medan impulsprojektiler bara har kort brinntid likt en enhetspatron. ''(Militären klassar raketer med en brinntid under 0,2 sekunder som impulsprojektiler.<ref>{{Bokref|efternamn=|förnamn=|titel=FV raketbeväpning 1944-1954.|hämtdatum=|år=|sid=6}}</ref>)''

En annan likhet mellan impulsprojektiler och enhetspatroner är att de båda avfyras från [[eldvapen]], militärt kallade '''raketkanoner'''. Detta då impulsprojektiler som nämnt inte har lång brinntid som raketer och kräver att de skjuts från ett eldrör för att ha någorlunda [[mynningshastighet]]. Det är även vanligt att de saknar fenor likt en raket och kräver därför ett [[Räffling|räfflat]] eldrör som ger dem en stabiliserande rotation i luften.

Historiskt har impulsprojektiler utvecklats för att försöka skapa en billigare typ av eldvapenammunition då en impulsprojektil inte kräver lika många moment under tillverkningen som en enhetspatron, samt att eldvapnen som skjuter dem inte behöver lika många rörliga delar då det inte finns någon hylsa som behöver slängas ut efter avfyrning. Dock har impulsprojektiler haft en mycket olycklig historia då prestandan på projektilerna ofta har varit alldeles för dålig för att de praktiskt ska kunna användas. Primärt är det [[mynningshastighet]] och träffsäkerhet som har varit dålig men även projektilernas pålitlighet har varit problematisk. Förutom detta har [[Automatvapen|automatvapnen]] (militärt kallat '''raketkanon med automat''') som ska skjuta dessa projektiler fungerat dåligt då restprodukterna av drivmedlet ofta har fått omladdningsmekanismen att fastna.

På grund av ovannämnda problem har impulsprojektiler haft minimal användning historiskt och har för det mesta förblivit [[prototyp]]er.

== Rekyl ==
Precis som enhetspatroner producerar hylslös ammunition [[rekyl]]. Dock har historiska vapen som skjuter hylslös ammunition hanterat rekylen på ett antal olika sätt. Vanligast verkar ha varit att behålla krutgaserna i eldkammaren likt en enhetspatron som då producerar full rekyl medan andra vapen har låtit en del av krutgaserna skjuta bakåt likt ett [[granatgevär]]. Anledningen till att låta krutgaserna skjuta bakåt likt ett granatgevär verkar ha gjorts som en lösning för att minska krutets restprodukter som fastnar i vapnet och inte som en direkt lösning för mindre rekyl.

== Historia ==
[[Fil:Rocket-Ball.JPG|miniatyr|200px|Walter Hunts "Rocket ball"]]
Impulsprojektiler har funnits teoretiskt lika länge som det har funnits eldvapen då det ligger nära till hands att stoppa drivladdningen i projektilen. Dock börjar idén till moderna impulsprojektiler komma fram på [[1800-talet]]. På [[1850-talet]] uppfann amerikanen Walter Hunt en typ av impulsprojektil till [[handeldvapen]] som han kallade "rocket ball" (raket-[[Kula (ammunition)|kula]]).<ref>{{Webbref|url=https://www.thetruthaboutguns.com/early-caseless-ammo-rocket-ball/|titel=Early Caseless Ammo: The Rocket Ball|hämtdatum=219-08-10}}</ref> De såldes tillsammans med vapen av Volcanic Repeating Arms i USA. Dock var dessa impulsprojektilerna kraftigt underpresterande och blev aldrig populära inom självförsvar, jakt eller militärtjänst.<ref>{{Webbref|url=https://winchestercollector.org/?s=volcanic|titel=Volcanic 1860 Henry Rifles|hämtdatum=219-08-10}}</ref>

=== Andra världskriget ===
[[Fil:30mm ammo.JPG|miniatyr|200px|30 mm stålhylsepatron till [[Maschinenkanone MK 108]].<br>Dessa stålhylsor gjorde att Nazityskland inte behövde gå över till impulsprojektiler under kriget för att spara koppar.]]
Under [[andra världskriget]] fick impulsprojektiler ett uppsving. Axelmakterna [[Nazityskland]] och [[Japan]] hade ont om resurser som [[koppar]] vilket behövdes för att göra mässingshylsor till enhetspatroner. På grund av detta började de undersöka om det var möjligt att istället använda impulsprojektiler för att slippa producera mässingshylsor. Nackdelarna med impulsprojektiler var väl kända så man tänkte primärt använda impulsprojektiler som flygplansbeväpning mot bombflygplan, då dessa inte kunde flyga undvikande manövrar och var stora måltavlor. Tyskland lyckades inte få fram ett praktiskt system för impulsprojektiler under kriget, utan började istället producera hylsor av stål.<ref>{{Webbref|url=https://azweaponcraftprepper.com/the-truth-about-steel-cased-ammunition/|titel=The Truth About Steel Cased Ammunition|hämtdatum=2020-01-04|datum=|utgivare=}}</ref> Japan lyckades ta fram ett någorlunda fungerande system. Detta var en 40 mm raketkanon med automat som fick namnet HO-301 och monterades på flygplan som Nakajima Ki-44 och [[Kawasaki Ki-45 Toryu]]. Den kom i bruk sent i kriget och fann viss lycka med att försvara Japans fastland mot bombflygplan.

Även Sverige gjorde försök att ta fram praktiska impulsprojektiler som flygbeväpning, men i slutändan valde man att använda attack- och [[jaktraket]]er istället.

== Impulsprojektiler i Sverige ==
Under slutet av andra världskriget hade Sverige inget bra flygburet vapen mot tunga bombflygplan. De planen man hade i tjänst var enbart beväpnade med automatkanoner som passade bra mot jaktflygplan och mellanstora bombflygplan. Man hade inte heller något bra billigt vapen mot markmål bortom dyra [[flygbomb]]er. Då även flygraketer ansågs för dyrt började man först titta på impulsprojektiler som ett alternativ.

1943 började [[Bofors]] samarbeta med [[Militärfysiska institutet]] (MFI) för att utveckla en impulsprojektil för bruk på [[stridsflygplan]] mot både flyg- och markmål. Man tittade på flera kalibrar och kom fram till att en 62 mm projektil var tillräckligt kraftig för att slå ut även de största av bombflygplan med enbart en träff. För markmål tittade man på kraftigare projektiler, primärt i kalibrarna 95 och 120 mm.

Dessa skulle skjutas från enkelladdade raketkanoner monterade under vingen på flygplan, [[B 17]], [[B 18]], [[J 9]], [[J 20]] och [[J 21]]A samt från en raketkanon med automat monterad i kroppen på flygplan [[T 18]]B. När [[J 21R]] började projekteras 1944 kom möjligheten upp att montera raketkanonerna på J 21 i vingen istället för under vingen. Detta då konverteringen till jetdrift skulle ge möjligheten att ta bort vingkylarna. Det skulle även vara möjligt att förse dessa raketkanoner med automat.

För J 21R tänkte man sig antingen fyra 95 mm eller 120 mm raketkanoner för attackuppdrag eller sex 62 mm raketkanoner för jaktuppdrag. Detta gällde även de levererade J 21A som fanns i tjänst vid denna tidpunkt (1945) och den planerade J 21B, men då utan automat på grund av kylaren. Dessa skulle i sådana fall modifieras i fält. I J 21A:s fall skulle även bomkanonerna tas bort då dessa ansågs onödiga med den kraftigare beväpningen. Den minimala brottlastfaktorn beräknades till minst 12 G vilket var extremt bra för sin tid.

=== IP-62 ===
Den första impulsprojektilen man byggde var jaktversionen på 62 mm och byggdes redan 1943. Den fick namnet IP-62 där 62 står för projektilens ytter[[diameter]]. IP-62 skulle skjutas från eldrör på ca 2 meter och hade en krutladdning med en brinntid på cirka 0,1 sekunder. De stabiliserades genom ett par snedställda dysor i bakplanet. Projektilvikten låg på cirka 3 kg med en sprängladdning på cirka 0,3 kg.

Man gjorde flera markprov med IP-62 från flera olika typer av raketkanoner. En av dessa raketkanonerna var en "trippelautomat" byggd av Bofors. Den vägde ca 100 kg och laddades med 15 skott. Enligt dokument från [[Krigsarkivet (Sverige)|krigsarkivet]] och [[flygvapenmuseum]] är det okänt hur Bofors planerade att denna skulle monteras på flygplan men det kan ju spekuleras att den antingen skulle monteras på J 21  i varsin innervinge eller i bombrummet på T 18B.

Det första flygproven med IP på [[Försökscentralen|FC]] erhölls till den 22 juni 1944 och omfattade en provinstallation på en [[B 5]]. Detta gjordes primärt för att dokumentera spridning och träffsannolikhet. Detta gjordes i samarbeta med [[Militärfysiska institutet|MFI]]. Tio skjutrör och 100 IP-62 ställdes till FC:s förfogade. B 5 nummer 7023 valdes för modifiering med raketkanon. Modifieringen gick snabbt och man var klar för provskjutning med skjutbock och flygplan redan den 21 juli. Proven utfördes på FC/VCVM's korthållsskjutbana. Resultaten ansågs godtagbara och luftskjutningar gjordes den 27 och 29 juli över [[Vättern]]. Som riktpunkt användes en förankrad träflotte. Provskjutningarna utfördes av den dåvarande chefen för provflygsektionen Åke Sundén. Han ansåg att spridningen var för stor för praktiskt användning då man behövde skjuta på mycket kort avstånd för god träffsäkerhet. Trots detta noterades det att inga skador på flygplan eller raketkanon hade påträffats.

För att öka träffsäkerheten modifierade Bofors i samarbete med MFI projektilen för att uppnå högre utgångshastighet. Detta uppföljdes av nya markprov då åtta av nio skott avfyrades utan anmärkning. Det nionde skottet hade fel på antändningen och projektilen föll till marken kort efter att den hade lämnat eldröret. Detta följdes att ytterligare fler flygprov där tolv projektiler sköts. Man kom fram till att raketkanonerna ska ha samma skottställning som akan/ksp och att fler prov behövde utföras för att förstå impulsprojektilernas användbarhet.

Den 17 augusti började man planera de första preliminära installationerna på dåvarande tjänsteplan och framtida flygplan. Flygförvaltningen bedömde att man skulle fortsätta med flygtesterna och gav tummen upp den 22 november för att modifiera två B 17 med fyra raketkanoner enligt den preliminära tjänsteinstallationen. Uppdraget kompletterades i januari 1945 med prov om skottvis avfyrning eller om skottsalva var bäst lämpat vid anfall. Utprovningen med B 17 utfördes under januari 1945 vid F 6. Både mark- och luftskjutning utfördes med 41 projektiler avfyrade från luften. Installationen fungerade utan anmärkningar men vissa ändringar föreslogs för att minska isbildning på anordningen. Träffresultat på 300 meter ansågs godtagbart vilket var alldeles för kort för moderna snabba flygplan och man ställde krav på bättre träffresultat på längre skjutavstånd. Man hoppades kunna uppnå något bättre skjutavstånd med ändrad skottställning. Efter skjutprov gjordes prestanda prov med flygplan med och utan raketkanoner. Flygplan med raketkanoner var cirka 10–20 km/h långsammare än plan utan raketkanoner.

=== IP-95 ===
[[Fil:J 21R IP.png|miniatyr|x330px|[[Saab 21R]] koncept med 95 cm IP.]]
Under början av 1945 hade Bofors projekterat en 95 mm impulsprojektil för attackuppdrag som fick namnet IP-95. IP-95 skulle skjutas från ett eldrör på ca 2 meter likt IP-62 och hade en krutladdning med samma brinntid. Även IP-95 stabiliserades av snedställda dysor i bakplanet. Projektilvikten var cirka 9 kg med en sprängladdning på 1,2 kg. Mynningshastigheten var cirka 200 m/s.

FC fick i uppdrag att undersöka om J 21 och B 18 kunde använda IP-95 samt att provskjuta denna från de två B 17 som redan hade modifierats för IP-62. Man skulle även undersöka om en fällbar utskjutningsanordning för åtta IP-95 kunde fungera på B 17. Då man trodde IP-95 kunde ge skador på B 17 vid avfyrning för nära kroppen gjordes markprov där det konstaterades att IP-95 behövde monteras 3 135 mm från flygplanet för att undvika skador på flygplanets [[Stabilisator (flygplan)|stabilisator]]. Markprov visade även att det inte skulle vara möjligt att förse B 18 med IP-95 utan grövre modifieringar då man skulle behöva förstärka vingen då rekylkrafterna uppmätte 500 [[Kilopond|kp]]. Man var även rädd att bakblåsten skulle radera skevrodren. Installationen med fällbar utskjutningsanordning på B 17 fortsatte dock och var klar i juni 1945.

Under våren 1945 började man seriöst diskutera hur användbara IP egentligen var jämfört med raketer. Trots det uppenbara svaret så valde man att fortsätta med testerna tills projekteringen var fastställd. Man fortsatte med markprov på F 6 vilket resulterade i projektilsprängning vilket skadade både utskjutningsanordning och flygplan markant. Den troliga orsaken till projektilsprängning ansågs vara söndrade krutstavar som medförde för högt tryck i projektilhylsan.

Under testerna med IP-95 gjordes även markprov med "akustiska tändrör", en tidigt variant av [[zonrör]] som använde [[mikrofon]]er för att känna av ifall ett flygplan var nära. Det fungerade dock mycket dåligt och detta projektet lades ner.

=== Slutsats ===
Under testen med IP var det mycket problem med det höga arbetstrycket som krävdes för att ge projektilerna den rotation som behövdes för att ge godtagbar stabilitet. För att uppnå detta arbetstryck behövde projektilerna vara av mycket god kvalité och ha mycket god hållfasthet. Speciellt "dysdelen" behövde vara felfri. Bortom projektilproblemen var det problem med utskjutningsanordningarna då dessa skapade stor fartnedsättning efter avfyrning om man inte kastade avfyrningsanordningen. Skottvidden behövde även ökas för samtliga IP.

Under diskussionerna kring förbättringar av IP kom man fram till att man inte kunde öka drivkraften då detta skulle öka potentialen för projektilsprängning. Detta ledde till att man avbröt all utveckling av IP i augusti 1945 efter erhållen projektilsprängning vid [[Försökscentralen|FC]] markprov på [[F 6 Karlsborg|F 6]]. Förutom problemen med IP så hade man kommit fram till att raketer var bättre lämpade för framtida utveckling trots sitt något högre pris.

== Referenser ==

* FV raketbeväpning 1944-1954.
* FF materialavdelningen serie E I, Volym 3: 1939-49 (Bunt 2)

=== Noter ===
<references />

[[Kategori:Ammunition]]


text:
# Södra Råda landskommun
Södra Råda landskommun var en tidigare kommun i Värmlands län.

## Administrativ historik
Kommunen bildades i Södra Råda socken i Visnums härad i Värmland och Värmlands län när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft. Den 1 januari 1886 (enligt beslut den 17 april 1885) ändrades namnet från Råda till Södra Råda i särskiljande syfte.
Vid kommunreformen 1952 gick den upp Visnums landskommun. Denna upplöstes 1971 då detta område överfördes till Gullspångs kommun.

## Politik

### Mandatfördelning i Södra Råda landskommun 1942–1946
| 5 | 10 |

| 14 |

| 6 | 9 |

| 14 |

wikiname: svwiki

title: Södra Råda landskommun

in_language: sv

wikitext:
{{faktamall svensk kommun WD}}

'''Södra Råda landskommun''' var en tidigare [[Sveriges kommuner|kommun]] i [[Värmlands län]].

==Administrativ historik==
Kommunen bildades i [[Södra Råda socken]] i [[Visnums härad]] i [[Värmland]] och [[Värmlands län]] när [[1862 års kommunalförordningar]] trädde i kraft. Den 1 januari 1886 (enligt beslut den 17 april 1885) ändrades namnet från ''Råda'' till ''Södra Råda'' i särskiljande syfte.<ref>[http://www.scb.se/Grupp/Hitta_statistik/Historisk_statistik/_Dokument/BISOS_A/1890/1890%20Andra/Befolkning%20A%20Historisk%20statistik%201800-talet%201890%20andra.pdf SCB Folkräkningen 1890 del 2] sida 91 i pdf:en anm. till Värmlands län not 1</ref>

Vid [[kommunreformer i Sverige|kommunreformen 1952]] gick den upp [[Visnums landskommun]]. Denna upplöstes 1971 då detta område överfördes till Gullspångs kommun.<ref>{{Bokref/Sveriges kommunindelning 1863-1993}}</ref>
==Politik==
===Mandatfördelning i Södra Råda landskommun 1942–1946===
{{mandattabell_start|län=17|s|ö}}
{{mandattabell_rad|län=17|valdelt=|kvinnor=1|1942|15|s|5|ö|10}}
{{mandattabell_rad|län=17|valdelt=|kvinnor=1|1946|15|s|6|ö|9}}
{{mandattabell_slut}}

==Källor==
<references/>

[[Kategori:Sveriges kommuner 1863-1951]]
[[Kategori:Indelningar i Gullspångs kommun]]
[[Kategori:Tidigare kommuner i Värmlands län]]

title: Läge

title: Domkretstillhörighet

Tingslag: Östersysslets tingslag (1948-01-01–) · Ölme, Visnum och Väse tingslag (1877-01-01–1947-12-31) · Visnums tingslag (–1876-12-31)

title: Koder och länkar

Koder och länkar: Redigera Wikidata


text:
# La Ceiba, Villa Corzo
La Ceiba är en ort i Mexiko.   Den ligger i kommunen Villa Corzo och delstaten Chiapas, i den sydöstra delen av landet, 700 km sydost om huvudstaden Mexico City. La Ceiba ligger 875 meter över havet och antalet invånare är 189.
Terrängen runt La Ceiba är lite kuperad. Runt La Ceiba är det ganska glesbefolkat, med 24 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Villa Corzo, 11,7 km norr om La Ceiba. I omgivningarna runt La Ceiba växer huvudsakligen savannskog.

title: La Ceiba, Villa Corzo

wikitext:
{{robotskapad|Lsjbot|Mexiko|datum=2016-11}}
{{för|La Ceiba (olika betydelser)}}
{{geobox
| 1                                 = Settlement
<!-- *** Mallhuvud *** -->
| name                              = La Ceiba
| native_name                       =
| other_name                        =
| category                          = Ort
| etymology                         =
| official_name                     =
| motto                             =
| nickname                          =
<!-- *** Bild *** -->
| image                             =
| image_caption                     =
<!-- *** Symboler *** -->
| flag                              =
| symbol                            =
| symbol_type                       =
<!-- *** Länder, regioner mm *** -->
| country                           = Mexiko
| country_flag                      = true
| state                             = [[Chiapas]]
| state_type                        = Delstat
| region                            = [[Villa Corzo (kommun)|Villa Corzo]]
| region_type                       = Kommun
| district                          =
| district_type                     =
| municipality                      =
| municipality_type                 =
<!-- *** Delar, objekt inom området *** -->
| part                              =
| landmark                          =
| river                             =
<!-- *** Läge *** -->
| location                          =
| elevation                         = 875
| lat_d                             = 16.08
| lat_m                             =
| lat_s                             =
| lat_NS                            =
| long_d                            = -93.27194
| long_m                            =
| long_s                            =
| long_EW                           =
| highest                           =
| highest_note                      =
| highest_elevation                 =
| highest_elevation_note            =
| lowest                            =
| lowest_note                       =
| lowest_elevation                  =
| lowest_elevation_note             =
<!-- *** Dimensioner *** -->
| length                            =
| length_orientation                =
| width                             =
| width_orientation                 =
| area                              =
| area_decimals                     =
| area_land                         =
| area_land_decimals                =
| area_water                        =
| area_water_decimals               =
| area_urban                        =
| area_urban_decimals               =
| area_metro                        =
| area_metro_decimals               =
| area_municipal                    =
| area_municipal_decimals           =
<!-- *** Befolkning *** -->
| population                        = 189
| population_date                   = 2014-04-11
| population_note                   = <ref name = "gn8872731"/>
| population_urban                  =
| population_urban_date             =
| population_urban_note             =
| population_metro                  =
| population_metro_date             =
| population_metro_note             =
| population_municipal              =
| population_municipal_date         =
| population_municipal_note         =
| population_density                =
| population_density_note           =
| population_urban_density          =
| population_urban_density_note     =
| population_metro_density          =
| population_metro_density_note     =
| population_municipal_density      =
| population_municipal_density_note =
<!-- *** Invånarnamn *** -->
| population1                       =
| population1_type                  =
| population2                       =
| population2_type                  =
| population3                       =
| population3_type                  =
<!-- *** Historia och administration *** -->
| established                       =
| established_type                  =
| date                              =
| date_type                         =
| government                        =
| government_location               =
| government_region                 =
| government_state                  =
| mayor                             =
| mayor_party                       =
| leader                            =
| leader_type                       =
<!-- *** Koder ***  -->
| timezone                          = [[Central Standard Time|CST]]
| utc_offset                        = -6
| timezone_DST                      = [[Central Daylight Time|CDT]]
| utc_offset_DST                    = -5
| postal_code                       =
| postal_code_type                  =
| area_code                         =
| area_code_type                    =
| code                              =
| code_type                         =
| code1                             =
| code1_type                        =
<!-- *** Fria fält *** -->
| free                              =
| free_type                         =
| free1                             =
| free1_type                        =
<!-- *** Kartor *** -->
| map                               = {{Kartposition Mexiko|reliefkarta_om_den_finns}}
| map_caption                       = Läge i Mexiko
| map_locator                       = Mexiko
| map_locator_x                     =
| map_locator_y                     =
<!-- *** Webbplatser *** -->
| website                           =
<!-- *** Fotnoter *** -->
| footnotes                         =
| timezone_label                    = America/Mexico_City
}}

'''La Ceiba''' är <!--P.PPL-->en [[ort]] i [[Mexiko]].<ref name = "gn8872731"/>   Den ligger i kommunen <!--ADM2-->[[Villa Corzo (kommun)|Villa Corzo]] och delstaten <!--ADM1-->[[Chiapas]], i den sydöstra delen av landet, {{formatnum:700}} km sydost om huvudstaden [[Mexico City]]. La Ceiba ligger {{formatnum:875}} meter över havet<ref name = "gn8872731"/> och antalet invånare är <!--pop-->{{formatnum:189}}.<ref name = "gn8872731"/>

Terrängen runt La Ceiba är lite kuperad.{{anmärkning|Framräknat ur variansen i alla höjduppgifter (DEM 3") från Viewfinder Panoramas, inom 10 kilometers radie.<ref name = "vp"/> {{Lsjbot-algoritmnot}}}} Runt La Ceiba är det ganska glesbefolkat, med {{formatnum:24}} invånare per kvadratkilometer.<ref name = "nasapop"/> Närmaste större samhälle är [[Villa Corzo (ort)|Villa Corzo]], {{formatnum:11.7}} km norr om La Ceiba. I omgivningarna runt La Ceiba växer huvudsakligen [[savannskog]].<ref name = "nasalandcover"/>
== Kommentarer ==

{{anmärkningslista}}

== Källor ==

<references>
<ref name = "gn8872731">[{{Geonameslänk|gnid=8872731|name=la%20ceiba}} La Ceiba] hos [{{Geonamesabout}} Geonames.org (cc-by)]; post uppdaterad 2014-04-11; databasdump nerladdad 2016-10-22</ref>
<ref name = "vp">{{Webbref |url= {{Viewfinderlänk}}|titel= Viewfinder Panoramas Digital elevation Model|hämtdatum= 2015-06-21|format= |verk= }}</ref>
<ref name = "nasapop">{{webbref|url= http://neo.sci.gsfc.nasa.gov/view.php?datasetId=SEDAC_POP|titel= NASA Earth Observations: Population Density|hämtdatum= 30 januari 2016|efternamn= |förnamn= |datum= |verk= |utgivare= NASA/SEDAC|arkivurl= https://web.archive.org/web/20160209064446/http://neo.sci.gsfc.nasa.gov/view.php?datasetId=SEDAC_POP|arkivdatum= 9 februari 2016}}</ref>
<ref name = "nasalandcover">{{webbref|url= http://neo.sci.gsfc.nasa.gov/view.php?datasetId=MCD12C1_T1|titel= NASA Earth Observations: Land Cover Classification|hämtdatum= 30 januari 2016|efternamn= |förnamn= |datum= |verk= |utgivare= NASA/MODIS|arkivurl= https://web.archive.org/web/20160228161657/http://neo.sci.gsfc.nasa.gov/view.php?datasetId=MCD12C1_T1|arkivdatum= 28 februari 2016}}</ref>

</references>

[[Kategori:Orter i Chiapas]]

Land: Mexiko

Delstat: Chiapas

Kommun: Villa Corzo

Tidszon: CST (UTC-6)

- sommartid: CDT (UTC-5)


text:
# Hülsede
Hülsede är en kommun och ort i Landkreis Schaumburg i förbundslandet Niedersachsen i Tyskland.
Kommunen ingår i kommunalförbundet Samtgemeinde Rodenberg tillsammans med ytterligare fem kommuner.

title: Hülsede

wikitext:
{{Ortsfakta Tyskland
|namn = {{SIDNAMN}}
|inhemskt_namn =
|alternativt_namn =
|officiellt_namn =
|form = [[Tysklands kommuner|Kommun]]
|slogan =
|smeknamn =
|bild = Ortsblick in Hülsede IMG 8453.jpg
|bildtext =
|flagga =
|förbundsland = [[Niedersachsen]]
|regierungsbezirk =
|kreis = [[Landkreis Schaumburg|Schaumburg]]
|storkommun = [[Samtgemeinde Rodenberg|Rodenberg]]
|gemeinde =
|höjd =
|lat_g = 52.24951
|long_g = 9.36147
|täthet = auto
|grundades =
|borgmästare =
|borgmästartitel =
|postnummer =
|riktnummer =
|bilnummer =
|kommunkod =
|positionskarta = Tyskland
|positionskartnamn = {{Kartposition Tyskland|bild1}}
|kartatext = Läget för {{SIDNAMN}} i Tyskland
|webbsida =
|fotnot =
|detaljkarta =
|detaljkartatext = Läget för kommunen {{SIDNAMN}} i Landkreis Schaumburg
}}
'''{{SIDNAMN}}''' är en [[Tysklands kommuner|kommun]] och ort i [[Landkreis Schaumburg]] i [[Tysklands förbundsländer|förbundslandet]] [[Niedersachsen]] i [[Tyskland]].

Kommunen ingår i [[Förvaltningsgemenskap (Tyskland)|kommunalförbundet]] [[Samtgemeinde Rodenberg]] tillsammans med ytterligare fem kommuner.<ref name=area/>

== Referenser ==
<references>
<ref name=area>{{webbref|url=https://www.destatis.de/DE/Themen/Laender-Regionen/Regionales/Gemeindeverzeichnis/Administrativ/Archiv/GVAuszugQ/AuszugGV1QAktuell.xlsx?__blob=publicationFile|titel=Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.03.2020|utgivare=Statistisches Bundesamt |hämtdatum=20 augusti 2020|år = 2020|format=Excel}}</ref>
</references>

{{auktoritetsdata}}

[[Kategori:Kommuner och städer i Landkreis Schaumburg]]

Land: Tyskland

Förbundsland: Niedersachsen

Kreis: Schaumburg

Förvaltningsgemenskap: Rodenberg

Befolkningstäthet: 67 inv./km²

Registreringsskylt: SHG


text:
# Tjavuski Rajon
Tjavuski Rajon (vitryska: Чавускі Раён, ryska: Чауский район) är ett distrikt i Belarus.   Det ligger i voblasten Mahiljoŭs voblast, i den östra delen av landet, 220 km öster om huvudstaden Minsk.

title: Tjavuski Rajon

wikitext:
{{robotskapad|Lsjbot|Belarus|datum=2015-12}}
{{geobox
| 1                    = Region
<!-- *** Mallhuvud *** -->
| name                 = Tjavuski Rajon
| native_name          = Чавускі Раён
| other_name           = Chavuski Rayon
| category             = Distrikt
| official_name        = Чауский район
| etymology            =
| motto                =
| nickname             =
<!-- *** Bild *** -->
| image                =
| image_caption        =
<!-- *** Symboler *** -->
| flag                 =
| symbol               =
<!-- *** Länder, regioner mm *** -->
| country              = Belarus
| country_flag         = true
| state                = [[Mahiljoŭs voblast]]
| state_type           = Voblast
| region               =
| region_type          =
| district             =
| district_type        =
<!-- *** Gränser, föremål inom området mm *** -->
| border               =
| part                 =
| city                 =
| landmark             =
| river                =
<!-- *** Läge *** -->
| capital              =
| capital_type         =
| capital_location     =
| capital_region       =
| capital_country      =
| capital_elevation    =
| capital_lat_d        =
| capital_lat_m        =
| capital_lat_s        =
| capital_lat_NS       =
| capital_long_d       =
| capital_long_m       =
| capital_long_s       =
| capital_long_EW      =
| highest              =
| highest_location     =
| highest_region       =
| highest_country      =
| highest_elevation    =
| highest_lat_d        =
| highest_lat_m        =
| highest_lat_s        =
| highest_lat_NS       =
| highest_long_d       =
| highest_long_m       =
| highest_long_s       =
| highest_long_EW      =
| lowest               =
| lowest_location      =
| lowest_region        =
| lowest_country       =
| lowest_elevation     =
| lowest_lat_d         =
| lowest_lat_m         =
| lowest_lat_s         =
| lowest_lat_NS        =
| lowest_long_d        =
| lowest_long_m        =
| lowest_long_s        =
| lowest_long_EW       =
<!-- *** Dimensioner *** -->
| length               =
| length_orientation   =
| width                =
| width_orientation    =
| area                 =
| area_decimals        =
<!-- *** Befolkning *** -->
| population           =
| population_date      =
| population_density   =
<!-- *** Historia och administration *** -->
| established          =
| date                 =
| government_location  =
| government_region    =
| government_country   =
| government_elevation =
| government_lat_d     =
| government_lat_m     =
| government_lat_s     =
| government_lat_NS    =
| government_long_d    =
| government_long_m    =
| government_long_s    =
| government_long_EW   =
| leader               =
| leader_party         =
<!-- *** Koder ***  -->
| timezone             = [[Further-eastern European Time|FET]]
| utc_offset           = +3
| timezone_DST         =
| utc_offset_DST       =
| postal_code          =
| area_code            =
| code                 =
<!-- *** Fria fält *** -->
| free                 =
| free_type            =
<!-- *** Kartor *** -->
| map                  = {{Kartposition Belarus|reliefkarta_om_den_finns}}
| map_size             =
| map_caption          =
| map_locator_x        =
| map_locator_y        =
<!-- *** Webbplatser *** -->
| website              =
<!-- *** Fotnoter *** -->
| footnotes            =
| other_name1          = Chausskiy Rayon
| other_name2          = Chavusy Raion
| lat_d                = 53.83333
| long_d               = 30.91667
| elevation            = 193
| timezone_label       = Europe/Minsk
| geonames             = 629396
| map_locator          = Belarus
}}

'''Tjavuski Rajon''' ([[vitryska]]: '''Чавускі Раён''', [[ryska]]: '''Чауский район''') är <!--A.ADM2-->ett [[Vitrysslands administrativa indelning|distrikt]] i [[Belarus]].<ref name = "gn629396"/>   Det ligger i voblasten <!--ADM1-->[[Mahiljoŭs voblast]], i den östra delen av landet, {{formatnum:220}} km öster om huvudstaden [[Minsk]].

== Källor ==

<references>
<ref name = "gn629396">[{{Geonameslänk|gnid=629396|name=chavuski%20rayon}} Chavuski Rayon] at [{{Geonamesabout}} GeoNames.Org (cc-by)]; post uppdaterad 2014-12-31; databasdump nerladdad 2015-05-11</ref>
</references>

[[Kategori:Indelningar i Mahiljoŭs voblast]]

Land: Belarus

Voblast: Mahiljoŭs voblast

Tidszon: FET (UTC+3)


text:
# Annamanum mediomaculatum
Annamanum mediomaculatum är en skalbaggsart som beskrevs av Stefan von Breuning 1962. Annamanum mediomaculatum ingår i släktet Annamanum och familjen långhorningar.
Artens utbredningsområde är Laos. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

title: Annamanum mediomaculatum

wikitext:
{{robotskapad|Lsjbot|skalbaggs|datum=2013-08}}
{{Taxobox
| name = ''Annamanum mediomaculatum''
| status =
| image =
| image_caption =
| domain_sv =
| domain =
| regnum_sv = [[Djur]]
| regnum = Animalia
| phylum_sv = [[Leddjur]]
| phylum = Arthropoda
| classis_sv = [[Egentliga insekter]]
| classis = Insecta
| ordo_sv = [[Skalbaggar]]
| ordo = Coleoptera
| familia_sv = [[Långhorningar]]
| familia = Cerambycidae
| genus_sv =
| genus = [[Annamanum]]
| species_sv =
| species = '''Annamanum mediomaculatum'''
| taxon = Annamanum mediomaculatum
| taxon_authority = [[Stefan von Breuning|Breuning]], 1962
| range_map =
| range_map_caption = Utbredningsområde
| image2 =
| image2_caption =
| subphylum = Hexapoda
| subphylum_sv = [[Sexfotingar]]
| synonyms =
}}

'''''Annamanum mediomaculatum'''''<ref name = "col102711"/> är en [[skalbaggar|skalbaggs]]art som beskrevs av [[Stefan von Breuning]] 1962. ''Annamanum mediomaculatum'' ingår i [[släkte]]t ''[[Annamanum]]'' och [[familj (biologi)|familjen]] [[långhorningar]].<ref name = "COL"/><ref name = "source"/>

Artens utbredningsområde är [[Laos]].<ref name = "COL"/> Inga [[underart]]er finns listade i [[Catalogue of Life]].<ref name = "COL"/>

== Källor ==
<references>
<ref name = "COL">{{webbref |url= http://www.catalogueoflife.org/annual-checklist/2011/search/all/key/annamanum+mediomaculatum/match/1|titel= Species 2000 & ITIS Catalogue of Life: 2011 Annual Checklist.|hämtdatum= 24 september 2012 |författare= Bisby F.A., Roskov Y.R., Orrell T.M., Nicolson D., Paglinawan L.E., Bailly N., Kirk P.M., Bourgoin T., Baillargeon G., Ouvrard D. (red.)|datum= 2011|verk= |utgivare=Species 2000: Reading, UK.}}</ref>
<ref name = "col102711">BREUNING Stephan (1962) Contribution à la connaissance des Lamiens du Laos ( collection Céramb ) Troisième partie, Bulletin de la Société Royale des Sciences Naturelles du Laos 4 (3): 14-26, 17 figs.</ref>
<ref name = "source">''TITAN: Cerambycidae database''. Tavakilian G., 2009-05-25</ref>
</references>

[[Kategori:Långhorningar]]
[[Kategori:Annamanum|mediomaculatum]]

title: Systematik

Domän: Eukaryoter · Eukaryota

Rike: Djur · Animalia

Stam: Leddjur · Arthropoda

Understam: Sexfotingar · Hexapoda

Klass: Egentliga insekter · Insecta

Ordning: Skalbaggar · Coleoptera

Familj: Långhorningar · Cerambycidae

Släkte: Annamanum

Art: Annamanum mediomaculatum

title: Vetenskapligt namn

Vetenskapligt namn: Hitta fler artiklar om djur med Djurportalen

Auktor: Breuning, 1962


text:
# Atari 800
Atari 800 är en 8-bitarsdator tillverkad av det amerikanska företaget Atari. Datorn var ursprungligen tänkt att säljas med 8 KiB RAM-minne men försågs slutligen med 16 KiB innan utvecklingen av datormodellen var färdig som en följd av fallande minnespriser.
Företaget Atari satsade 1978 på den växande hemdatormarknaden med de bägge modellerna Atari 400 och Atari 800, bägge baserade på en 8-bitars 6502-processor. Företagets mest framgångsrika 8-bitarshemdator blev Atari 800 XL, som dök upp 1983 som en direkt konkurrent till Jack Tramiels Commodore 64.
Datorn använder en 6502-processor. Datorn innehåller även ett antal hjälpkretsar kallade ANTIC, CTIA/GTIA, och POKEY.

## ANTIC
ANTIC är en processor som hanterar grafik som skall visas på skärmen. ANTIC hämtar data från det gemensamma minnet med hjälp av DMA utan att dess verksamhet stör den ordinarie systemprocessorn.

## CTIA/GTIA
CTIA/GTIA tar emot grafisk data från ANTIC och lägger på sprites innan den digitala informationen slutligen görs om till en analog videosignal.

## POKEY
POKEY hanterar tangentbord, ljud och seriell kommunikation med externa tillbehör.

title: Atari 800

wikitext:
[[Fil:Atari 800 2008 new.png|thumb|Atari 800.]]
[[Fil:Atari 800 closed.jpg|thumb|Atari 800 sedd framifrån.]]
[[Fil:Atari 800 open.jpg|thumb|Atari 800 sedd framifrån med cartridgeluckan öppen.]]
[[Fil:Star raider cart.jpg|thumb|En ROM-cartridge med datorspelet ”Star Raider” för Ataris 8-bitarsdatorer.]]
{{källor|datum=2022-09}}
'''Atari 800''' är en 8-bitarsdator tillverkad av det amerikanska företaget [[Atari]]. Datorn var ursprungligen tänkt att säljas med 8 KiB RAM-minne men försågs slutligen med 16 KiB innan utvecklingen av datormodellen var färdig som en följd av fallande minnespriser.

Företaget Atari satsade 1978 på den växande hemdatormarknaden med de bägge modellerna [[Atari 400]] och Atari 800, bägge baserade på en 8-bitars 6502-processor. Företagets mest framgångsrika 8-bitarshemdator blev [[Atari XL|Atari 800 XL]], som dök upp [[1983]] som en direkt konkurrent till [[Jack Tramiel]]s [[Commodore 64]].

Datorn använder en 6502-processor. Datorn innehåller även ett antal hjälpkretsar kallade [[ANTIC]], [[CTIA/GTIA]], och [[POKEY]].

==ANTIC==
[[ANTIC]] är en processor som hanterar grafik som skall visas på skärmen. ANTIC hämtar data från det gemensamma minnet med hjälp av DMA utan att dess verksamhet stör den ordinarie systemprocessorn.

==CTIA/GTIA==
[[CTIA/GTIA]] tar emot grafisk data från ANTIC och lägger på sprites innan den digitala informationen slutligen görs om till en analog videosignal.

==POKEY==
[[POKEY]] hanterar tangentbord, ljud och seriell kommunikation med externa tillbehör.

{{Atarihårdvara}}

[[Kategori:Hemdatorer]]
[[Kategori:Atari-hårdvara|800]]


text:
# Atalantia retusa
Atalantia retusa är en vinruteväxtart som beskrevs av Merrill. Atalantia retusa ingår i släktet Atalantia och familjen vinruteväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

title: Atalantia retusa

wikitext:
{{robotskapad|Lsjbot|vinruteväxt|datum=2014-09}}
{{Taxobox
| name = ''Atalantia retusa''
| status =
| image =
| image_caption =
| domain_sv =
| domain =
| regnum_sv = [[Växter]]
| regnum = Plantae
| divisio_sv = [[Kärlväxter]]
| divisio = Tracheophyta
| classis_sv = [[Tvåhjärtbladiga blomväxter]]
| classis = Magnoliopsida
| ordo_sv = [[Kinesträdordningen]]
| ordo = Sapindales
| familia_sv = [[Vinruteväxter]]
| familia = Rutaceae
| genus_sv =
| genus = [[Atalantia]]
| species_sv =
| species = '''Atalantia retusa'''
| taxon = Atalantia retusa
| taxon_authority = Merrill
| range_map =
| range_map_caption = Utbredningsområde
| image2 =
| image2_caption =
| synonyms = ''Severinia retusa'' <small>(Merrill) [[Walter Tennyson Swingle|Swingle]]</small>
}}

'''''Atalantia retusa'''''<ref name = "C132"/> är en [[vinruteväxter|vinruteväxt]]art som beskrevs av Merrill. ''Atalantia retusa'' ingår i [[släkte]]t ''[[Atalantia]]'' och [[familj (biologi)|familjen]] [[vinruteväxter]].<ref name = "COL"/><ref name = "source"/> Inga underarter finns listade i [[Catalogue of Life]].<ref name = "COL"/>

== Källor ==
<references>
<ref name = "COL">{{webbref |url= http://www.catalogueoflife.org/annual-checklist/2014/details/species/id/16835243|titel= Species 2000 & ITIS Catalogue of Life: 2014 Annual Checklist.|hämtdatum= 26 May 2014 |författare= Roskov Y., Kunze T., Orrell T., Abucay L., Paglinawan L., Culham A., Bailly N., Kirk P., Bourgoin T., Baillargeon G., Decock W., De Wever A., Didžiulis V. (ed)|datum= 2014|verk= |utgivare=Species 2000: Reading, UK.}}</ref>
<ref name = "C132">Merrill, 1906 ''In: Philipp. Journ. Sci. 1: Suppl. 200''</ref>
<ref name = "source">[http://worldplants.webarchiv.kit.edu/ World Plants: Synonymic Checklists of the Vascular Plants of the World]</ref>
</references>

[[Kategori:Vinruteväxter]]
[[Kategori:Atalantia|retusa]]

title: Systematik

Rike: Växter · Plantae

Division: Kärlväxter · Tracheophyta

Klass: Tvåhjärtbladiga blomväxter · Magnoliopsida

Ordning: Kinesträdordningen · Sapindales

Familj: Vinruteväxter · Rutaceae

Släkte: Atalantia

Art: Atalantia retusa

title: Vetenskapligt namn

Vetenskapligt namn: § Atalantia retusa

Auktor: Merrill

title: Synonymer

Synonymer: Severinia retusa (Merrill) Swingle