text:
# Fornlämningar i Smedslätten
Fornlämningarna i Smedslätten i Bromma kommer från människor, som bodde här under bronsåldern. Smedslätten ligger i Bromma i västra Stockholm.
De äldsta fasta fornlämningarna i Bromma är från bronsåldern (1500 f.Kr.-500 f.Kr.). Att det funnits en boplats i Smedslätten kunde man bevisa 1922, då man hittade rester av eldstäder. Det var inte mycket av Bromma som låg ovanför vattenytan. En stor ö fanns och den bestod av de högsta delarna av Smedslätten, Ålsten och Nockeby. Resten var bara små skär, som stack upp över vattenytan, som då låg nära tjugo meter högre än Mälaren gör idag. Bronsåldersgravarna vid Aladdinsvägen i Smedslätten ligger mitt bland villorna. Bronsåldersgravar består oftast av mindre stenrösen eller stensättningar och saknar ofta andra fynd än rester av aska. I en av gravarna i Smedslätten fann man dock den s.k. holkyxan (RAÄ129). I de omgivande kvarteren fann man ytterligare sex gravar, alla från samma tid, det vill säga från cirka 500 år f. Kr. I samband med bebyggelsen av tomtmarken här utgrävdes 1922 de sex forngravarna. Det var små, flacka och orgelbundna rösen eller stenflak som, med ett undantag, låg på berghällar. Samtliga torde ha varit brandgravar. Gravarna fanns samlade i ett begränsat område i Smedslätten i kvarteren mellan Aladdinsvägen och Sunnerdahlsvägen. De vägarna går delvis parallellt med varandra och däremellan går 12:ans spårväg idag fram.
Vid utbyggnaden av Smedslätten på 1920-talet undersöktes några mindre rösen innan de skulle tas bort. Kämpakumlet undersöktes år 1922 av ingenjör Bror Ericson, amanuens Olov Källström och amanuens Sven Erlandsson inför byggandet av Smedslättens trädgårdsstad i Bromma.  Några av de undersökta rösena hade kollager och rengjorda brända ben. I kanten av ett röse påträffades under en sten en holkyxa (Statens Historiska Museum, SHM 16937) (Oldeberg 1961:23). Ytterligare en holkyxa ska ha påträffats i ett röse i Smedslätten.
I närheten av Kämpakumlet påträffades vid vägschaktning ett lager med sotblandad sand och sten samt gropar med sotade skörbrända stenar. Groparna tolkades som härdar, men inga andra fynd påträffades som kunde ge en datering till vad man tror skulle kunna vara en bronsåldersplats. Däremot påträffades i närheten ett rött sandstensblock med ett 30-tal skålgropar. En antydan till en liknande gravkoncentration som i Smedslätten har också påträffats i Ålsten (kvarteret Understolen 1), cirka 20 meter väster om hörnet Brötvägen/Örnbogatan, där det har funnits två mindre bronsåldersrösen. I bronsåldersmiljöer är skärvstensförekomster vanligt, vilket inte har påträffats i Bromma, men dessa är vanligt förekommande i Spånga och Lovö.

## Holkyxa av brons funnen i Smedslätten år 1922
I Bromma har också en hel del arkeologiska fynd gjorts. Bland de äldsta fynden som har gjorts är en holkyxa från bronsåldern som har hittats i närheten av Kämpakumlet i Smedslätten år 1922. Holkyxan finns nu på Statens historiska museum, och det är ett av stockholmstraktens få gravfynd från bronsåldern. Senare har man funnit två skafthålsyxor (vilken typ av skafhålsyxor) till i Bromma. En hittades inom Ålsten-Nockebyområdet och en i Norra Ängby.

## Fornlämningar i Smedslätten

### Bevarade fornlämningar
- RAÄ 3. Röse, 8 m i diameter, 0,6 m högt, beläget på ett krön av moränbunden bergrygg i Ålstensskogen nordväst om Solvik. På en klippa i Ålstensskogen finns detta bronsåldersröse (1100 f.Kr.-500 f.Kr.) bevarat. Röset ligger inom stadsdelen Smedslätten och kan dateras till yngre bronsålder. Röset har inte grävts. Sannolikt är det tomt på fynd, eftersom föremål, även metall, troligen har vittrat sönder över tiden. Bronsåldersröset låg vid sin tillkomst 15 meter över havet, mot 30 meter nu. Det var tänkt att synas över vattnet. Det har ett klart krönläge och en tydlig exponering ut mot öppet vatten. Sannolikt har det placerats på detta sätt som ett slags revirmarkering i forntiden. Röset utgör en grav för en person med viss status. Rösen i s.k. krönläge med god utblick över omgivande landskap brukar vanligen dateras till bronsålder. Bronsåldersrösen har placerats på bergskrön eller på åsryggar för att kunna ses vida omkring eller för att den döde skulle kunna "se" vida omkring.[3][4]

Bronsåldersröset (RAÄ 3) på bilden härintill visar att berget sluttar ned mot havet, sluttningen syns till vänster på bilden. Ursprungligen anlades röset nära vattnet, vid Mälaren. Nu ligger gravröset 30 meter över havet, men då det kom till låg det endast 15 meter över havet. Röset var tänkt att synas över vattnet. För 3000 år sedan gick vattnet ända hit upp och eftersom röset då, vid bronsåldern (1100 f.Kr.-500 f.Kr.), låg friare, syntes det säkert också över vattnet. Röset är inte utgrävt.
- RAÄ 4. Vid Aladdinsvägen 32 i Smedslätten i Bromma finns ett litet gravfält kallat Kämpakumlet från yngre bronsåldern (1100 f.Kr. - 500 f.Kr). På en obebyggd tomt vid Aladdinsvägen i kvarteret Snabblöparna nära Smedslättsvägens övergångsställe vid 12:ans spårvägsspår ner mot Sunnerdahlsvägen ligger Kämpakumlet. Gravfältet består av fem runda, eller närmast runda, stensättningar 2,5 - 5 m i diameter, 0,2 - 0,4 m höga. Gravfältet upptäcktes i samband med villabyggandet 1922 och är delundersökt.
- RAÄ 116. I kvarteret Lyckans galoscher, söder om 12:ans spårvägsspår och norr om korsningen vid Andersens väg och Sunnerdahlsvägen finns en närmast rund stensättningsliknande lämning. Den är 4 m i diameter, 0,2 m hög, och ligger på en berghäll ca 10 m nordväst om ett hörn av ett hus (förmodligen igenväxt stenparti). Kvarteret Lyckans galoscher begränsas av Smedslättstorget – Aladdinsvägen - Smedslättsvägens spårvägsövergång - Sunnerdahlsvägen - Andersens väg.
- RAÄ 626. En skålgropssten i hällmarkstallskogen Drömdungen vid Smedslättsskolan på Drömstigen 12. I stenen syns många älvkvarnsliknande gropar, de flesta sannolikt naturbildningar, några möjliga älvkvarnar. Stenblocket är kilformat i nord-sydlig riktning med kilspetsen mot norr. Stenen är 2,10 x 1,4 m stor och 0,7 m hög. De tre älvkvarnarna är 4 cm breda och 1,5- 2,0 cm djupa. Det var den 7 december 2007 som arkeologen Nils Ringstedt gjorde nyfyndet av skålgropsstenen under en lektion för klass 3b i Smedslättsskolan om sten-, brons- och järnåldern.

### Borttagna eller ej återfunna fornlämningar
- RAÄ 5. En närmast rund stensättning, 7 m i diameter, osäker, belägen sydväst om Borgberget på Strömkarlsvägen i kvarteret Fågel blå. Den är inte återfunnen vid inventering 1975.
- RAÄ 114. På tomterna nr 8 och nr 9 i kvarteret Lyckans Galoscher på Aladdinsvägen i Smedslätten, där 12:ans spårvägslinje går fram idag, fann man en grav från bronsåldern som består av tre stensättningar, 2-3 m i diameter och med okänd höjd. De tre stensättningarna är utgrävda och borttagna 1922.[5]
- RAÄ 115. På tomt nr 5, kvarteret Lyktgubbarna, närmare där Drömstigen svänger ner mot Aladdinsvägen och snett emot Huldrestigen lite norr (nordöst) om Kämpakumlet i Smedslätten fanns ett röse, 5 m i diameter och 0,4 m högt, från bronsåldern. Det är också utgrävt och borttaget 1922.
- RAÄ 129. Två rösen på tomt nr 26 i kvarteret Snabblöparna (Sunnerdahlsvägen 14) och på andra sidan Sunnerdahlsvägen i kvarteret Reskamraten 1 (Sunnerdahlsvägen 15) i Smedslätten fanns två rösen från bronsåldern. De två rösena var 2,25 - 5 m i diameter och 0,1 - 0,7 m höga. De grävdes och togs bort 1922. En holkyxa av brons påträffades i röset på tomt nr 26 i kvarteret Snabblöparna. Den är från yngre bronsåldern (1100 f.Kr.-500 f.Kr.).[6]

## Brommas fornminnesskyltar
Informationsskyltarna om Brommas fornminnen produceras i samarbete med Bromma hembygdsförening och Stockholms stadsmuseum.

title: Fornlämningar i Smedslätten

wikitext:
{{coord|59|19|19|N|17|58|8|E|region:SE|display=title}}
[[Fil:Bronsåldersröse RAÄ 3, Smedslätten 2012j.jpg|thumb|höger|[[Gravröse|Bronsåldersröset]] i Ålstensskogen (RAÄ 3) inom stadsdelen Smedslättens område. Röset ligger på den allra högsta bergstoppen på en klippa i Ålstensskogen. Läget och höjden över havet visar att röset är från [[bronsåldern|yngre bronsålder]] (1100 f.Kr.-500 f.Kr.). Ursprungligen anlades röset nära vattnet, vid Mälaren. Vid [[gravröse|gravrösets]] tillkomst låg det 15 meter över havet, mot 30 meter nu. [[Röse|Röset]] var tänkt att synas över vattnet. För 3000 år sedan, på bronsåldern, gick vattnet ända hit upp.]]
[[File:Bronsåldersröse RAÄ 3, Smedslätten 2012e.jpg|thumb|höger|Närbild av bronsåldersröset i Ålstensskogen (RAÄ 3). De flesta stenarna är jämna på ena sidan. [[Gravröse|Gravröset]] är cirka 3000 år gammalt. Detta är den enda säkert kända [[gravröse|bronsåldersgraven]] i Stockholm.]]
'''Fornlämningarna i Smedslätten''' i [[Bromma]] kommer från människor, som bodde här under [[bronsåldern]]. [[Smedslätten]] ligger i Bromma i västra [[Stockholm]].

De äldsta fasta fornlämningarna i [[Bromma]] är från [[bronsåldern]] (1500 f.Kr.-500 f.Kr.). Att det funnits en boplats i Smedslätten kunde man bevisa 1922, då man hittade rester av eldstäder. Det var inte mycket av Bromma som låg ovanför vattenytan. En stor ö fanns och den bestod av de högsta delarna av [[Smedslätten]], [[Ålsten]] och [[Nockeby]]. Resten var bara små skär, som stack upp över vattenytan, som då låg nära tjugo meter högre än [[Mälaren]] gör idag. [[Sverige under bronsåldern|Bronsåldersgravarna]] vid Aladdinsvägen i [[Smedslätten]] ligger mitt bland villorna. [[Gravröse|Bronsåldersgravar]] består oftast av mindre [[Gravröse|stenrösen]] eller [[stensättning|stensättningar]] och saknar ofta andra fynd än rester av aska. I en av gravarna i Smedslätten fann man dock den s.k. [[holkyxa|holkyxan]] (RAÄ129). I de omgivande kvarteren fann man ytterligare sex gravar, alla från samma tid, det vill säga från cirka 500 år f. Kr. I samband med bebyggelsen av tomtmarken här [[utgrävning|utgrävdes]] 1922 de sex forngravarna. Det var små, flacka och orgelbundna rösen eller stenflak som, med ett undantag, låg på berghällar. Samtliga torde ha varit [[brandgrav|brandgravar]]. Gravarna fanns samlade i ett begränsat område i Smedslätten i kvarteren mellan Aladdinsvägen och Sunnerdahlsvägen. De vägarna går delvis parallellt med varandra och däremellan går 12:ans spårväg idag fram.

Vid utbyggnaden av [[Smedslätten]] på 1920-talet [[arkeologisk inventering|undersöktes]] några mindre [[röse|rösen]] innan de skulle tas bort. [[Kämpakumlet]] undersöktes år 1922 av ingenjör Bror Ericson, amanuens Olov Källström och amanuens Sven Erlandsson inför byggandet av Smedslättens trädgårdsstad i Bromma. <ref>[[Fornvännen]]: {{Fornvännen-länk|1923|tillvaxten_a|text=Tillväxten under år 1922}}, (1923). Statens historiska museum och Kungliga myntkabinettet. 4 sidor pdf-fil. Sidan 16 av 30 sidor. Så här lyder texten: ''Gravfynd'' från undersökning av fem små platta, 2 – 4,5 m vida [[röse|rösen]], av vilka tre var fyndlösa; i ett hittades ''[[brandgrav|brända ben]]'' och i kanten av det största en hålyxa av brons (lik Mn 1189). Undersökningen utförd av ingenjör Bror Ericson, amanuens Olov Källström och amanuens Sven Erlandsson. Smedslättens trädgårdsstad, Bromma församling. Nr 16937.</ref> Några av de undersökta [[röse|rösena]] hade [[kol (bränsle)|kollager]] och rengjorda [[brandgrav|brända ben]]. I kanten av ett röse påträffades under en sten en [[holkyxa]] (Statens Historiska Museum, SHM 16937) (Oldeberg 1961:23). Ytterligare en holkyxa ska ha påträffats i ett röse i Smedslätten.

I närheten av [[Kämpakumlet]] påträffades vid vägschaktning ett lager med sotblandad sand och sten samt gropar med sotade [[skärvsten|skörbrända stenar]]. Groparna tolkades som [[härd|härdar]], men inga andra fynd påträffades som kunde ge en datering till vad man tror skulle kunna vara en [[boplats|bronsåldersplats]]. Däremot påträffades i närheten ett rött [[sandsten|sandstensblock]] med ett 30-tal [[skålgrop|skålgropar]]. En antydan till en liknande gravkoncentration som i Smedslätten har också påträffats i Ålsten (kvarteret ''Understolen 1''), cirka 20 meter väster om hörnet Brötvägen/Örnbogatan, där det har funnits två mindre [[gravröse|bronsåldersrösen]]. I bronsåldersmiljöer är [[skärvsten|skärvstensförekomster]] vanligt, vilket inte har påträffats i Bromma, men dessa är vanligt förekommande i Spånga och Lovö.<ref>[http://www.arkeologiservice.se/res/Uppsatser/uppsatsbromma.pdf Bronsålder i Bromma socken, Uppland, ''Landskapet tas i anspråk''] {{Wayback|url=http://www.arkeologiservice.se/res/Uppsatser/uppsatsbromma.pdf |date=20100812061922 }}. B-uppsats i arkeologi vid Stockholms Universitet, VT 2004. Författare: Christina Schierman. Handledare: Anders Carlsson.</ref>

== Holkyxa av brons funnen i Smedslätten år 1922 ==
I Bromma har också en hel del [[arkeologi|arkeologiska]] [[utgrävning|fynd]] gjorts. Bland de äldsta fynden som har gjorts är en [[holkyxa]] från [[bronsåldern]] som har hittats i närheten av [[Kämpakumlet]] i Smedslätten år 1922. Holkyxan finns nu på [[Statens historiska museum]], och det är ett av stockholmstraktens få gravfynd från bronsåldern. Senare har man funnit två [[massiv skafthålsyxa|skafthålsyxor]] (vilken typ av skafhålsyxor) till i Bromma. En hittades inom Ålsten-Nockebyområdet och en i Norra Ängby.

==Fornlämningar i Smedslätten==
[[File:Bronsåldersröse RAÄ 3, Smedslätten 2012h.jpg|thumb|höger|[[Gravröse|Bronsåldersröset]] (RAÄ 3) i [[Ålstensskogen]] nordväst om [[Solviksbadet|Solvik]], men inom stadsdelen [[Smedslätten]]s område.]]
[[File:Kämpakumlet RAÄ4, Smedslätten 2012k.jpg|miniatyr|höger|Bronsåldersgravfältet [[Kämpakumlet]] (RAÄ 4) vid Aladdinsvägen i Smedslätten i Bromma.]]
[[File:Skålgropssten RAÄ626, Smedslätten, 2014c.JPG|miniatyr|höger|Skålgropsstenen (RAÄ 626) i Drömdungen vid [[Smedslättsskolan]] på Drömstigen 12 har minst tre [[älvkvarn]]ar.]]

===Bevarade fornlämningar===
* ''RAÄ 3''. [[Röse]], 8 m i diameter, 0,6 m högt, beläget på ett krön av moränbunden bergrygg i [[Ålstensskogen]] nordväst om [[Solviksbadet|Solvik]]. På en klippa i Ålstensskogen finns detta [[Bronsåldern|bronsåldersröse]] (1100 f.Kr.-500 f.Kr.) bevarat. Röset ligger inom stadsdelen Smedslätten och kan dateras till yngre bronsålder. Röset har inte grävts. Sannolikt är det tomt på fynd, eftersom föremål, även metall, troligen har vittrat sönder över tiden. Bronsåldersröset låg vid sin tillkomst 15 meter över havet, mot 30 meter nu. Det var tänkt att synas över vattnet. Det har ett klart krönläge och en tydlig exponering ut mot öppet vatten. Sannolikt har det placerats på detta sätt som ett slags revirmarkering i forntiden. Röset utgör en grav för en person med viss status. Rösen i s.k. [[berg|krönläge]] med god utblick över omgivande landskap brukar vanligen dateras till [[bronsåldern|bronsålder]]. Bronsåldersrösen har placerats på bergskrön eller på åsryggar för att kunna ses vida omkring eller för att den döde skulle kunna "se" vida omkring.<ref>Nils Ringstedt, Bromma före historien, 2008.</ref><ref>Nils Ringstedt, Bronsålder i Ålsten och Smedslätten, Bromma hembygdsförening, Brommaboken, 2003.</ref>
:Bronsåldersröset (RAÄ 3) på bilden härintill visar att berget sluttar ned mot havet, sluttningen syns till vänster på bilden. Ursprungligen anlades röset nära vattnet, vid [[Mälaren]]. Nu ligger [[gravröse]]t 30 meter över havet, men då det kom till låg det endast 15 meter över havet. [[Röse|Röset]] var tänkt att synas över vattnet. För 3000 år sedan gick vattnet ända hit upp och eftersom röset då, vid bronsåldern (1100 f.Kr.-500 f.Kr.), låg friare, syntes det säkert också över vattnet. Röset är inte [[utgrävning|utgrävt]].
* ''RAÄ 4''. Vid Aladdinsvägen 32 i Smedslätten i Bromma finns ett litet [[gravfält]] kallat [[Kämpakumlet]] från [[bronsåldern|yngre bronsåldern]] (1100 f.Kr. - 500 f.Kr). På en obebyggd tomt vid Aladdinsvägen i kvarteret ''Snabblöparna'' nära Smedslättsvägens övergångsställe vid 12:ans spårvägsspår ner mot Sunnerdahlsvägen ligger [[Kämpakumlet]]. Gravfältet består av fem runda, eller närmast runda, [[stensättning|stensättningar]] 2,5 - 5 m i diameter, 0,2 - 0,4 m höga. Gravfältet upptäcktes i samband med villabyggandet 1922 och är delundersökt.
* ''RAÄ 116''. I kvarteret ''Lyckans galoscher'', söder om 12:ans spårvägsspår och norr om korsningen vid Andersens väg och Sunnerdahlsvägen finns en närmast rund [[stensättning|stensättningsliknande lämning]]. Den är 4 m i diameter, 0,2 m hög, och ligger på en berghäll ca 10 m nordväst om ett hörn av ett hus (förmodligen igenväxt stenparti). Kvarteret ''Lyckans galoscher'' begränsas av Smedslättstorget – Aladdinsvägen - Smedslättsvägens spårvägsövergång - Sunnerdahlsvägen - Andersens väg.
* ''RAÄ 626''. En [[skålgrop|skålgropssten]] i hällmarkstallskogen ''Drömdungen'' vid [[Smedslättsskolan]] på Drömstigen 12. I stenen syns många [[älvkvarn|älvkvarnsliknande]] gropar, de flesta sannolikt naturbildningar, några möjliga älvkvarnar. Stenblocket är kilformat i nord-sydlig riktning med kilspetsen mot norr. Stenen är 2,10 x 1,4 m stor och 0,7 m hög. De tre älvkvarnarna är 4 cm breda och 1,5- 2,0 cm djupa. Det var den 7 december 2007 som arkeologen Nils Ringstedt gjorde nyfyndet av skålgropsstenen under en lektion för klass 3b i Smedslättsskolan om [[stenåldern|sten]]-, [[bronsåldern|brons]]- och [[järnåldern]].

===Borttagna eller ej återfunna fornlämningar===
* ''RAÄ 5''. En närmast rund [[stensättning]], 7 m i diameter, osäker, belägen sydväst om ''Borgberget'' på Strömkarlsvägen i kvarteret ''Fågel blå''. Den är inte återfunnen vid inventering 1975.
* ''RAÄ 114''. På tomterna nr 8 och nr 9 i kvarteret ''Lyckans Galoscher'' på Aladdinsvägen i Smedslätten, där 12:ans spårvägslinje går fram idag, fann man en [[gravskick|grav]] från bronsåldern som består av tre stensättningar, 2-3 m i diameter och med okänd höjd. De tre stensättningarna är utgrävda och borttagna 1922.<ref>[http://www.europeana.eu/portal/record/2020702/421FFB156CC4776BB468BE3326B7888A06868EBA.html?start=3&query=Smedsl%C3%A4tten Explore Europe's cultural collections, Sammanförda lämningar, Stockholm] {{Wayback|url=http://www.europeana.eu/portal/record/2020702/421FFB156CC4776BB468BE3326B7888A06868EBA.html?start=3&query=Smedsl%C3%A4tten |date=20141006100657 }}</ref>
* ''RAÄ 115''. På tomt nr 5, kvarteret ''Lyktgubbarna'', närmare där Drömstigen svänger ner mot Aladdinsvägen och snett emot Huldrestigen lite norr (nordöst) om [[Kämpakumlet]] i Smedslätten fanns ett [[röse]], 5 m i diameter och 0,4 m högt, från bronsåldern. Det är också utgrävt och borttaget 1922.
* ''RAÄ 129''. Två [[röse|rösen]] på tomt nr 26 i kvarteret ''Snabblöparna'' (Sunnerdahlsvägen 14) och på andra sidan Sunnerdahlsvägen i kvarteret ''Reskamraten 1'' (Sunnerdahlsvägen 15) i Smedslätten fanns två [[röse|rösen]] från bronsåldern. De två rösena var 2,25 - 5 m i diameter och 0,1 - 0,7 m höga. De grävdes och togs bort 1922. En [[holkyxa]] av brons påträffades i röset på tomt nr 26 i kvarteret ''Snabblöparna''. Den är från [[bronsåldern|yngre bronsåldern]] (1100 f.Kr.-500 f.Kr.).<ref>Denna [[holkyxa]] av brons är från [[yngre bronsålder|yngre bronsåldern]] (1100 f.Kr.-500 f.Kr.). Det finns också [[massiv skafthålsyxa|massiva skafthålsyxor]]. En massiv skafthålsyxa är en yxa av [[brons]] eller [[koppar]] med skafthål som förekommer under [[äldre bronsålder]] (1700 f.Kr.-1100 f.Kr.). De massiva skafthålsyxorna är mycket lika de skafthålsyxor i sten som förekommer under slutet på [[stenåldern]], [[senneolitikum]].</ref>

== Brommas fornminnesskyltar ==
Informationsskyltarna om Brommas fornminnen produceras i samarbete med [[Bromma hembygdsförening]] och [[Stockholms stadsmuseum]].<ref>[https://archive.is/20120910172040/http://www.stockholmskallan.se/Soksida/?ft=bromma+hembygdsf%C3%B6rening&sub=20309 Stockholmskällan – Informationsskyltar i Bromma från Stockholms stadsmuseum]</ref><ref>[http://www.stockholmskallan.se/Soksida/Post/?nid=27006 Stockholmskällan – Kämpakumlet]</ref>

== Noter ==
<references/>

==Källor==
* [http://www.stockholmskallan.se/Soksida/Post/?nid=27006 Stockholmskällan – Kämpakumlet]
* Nils Ringstedt, Bromma före historien, 2008
* Edvard Bolin, Bromma, En kulturhistorisk vägvisare, 1979
* Bengt Lindberg, Brommabygden, 1957
* [[Fornvännen]]: {{Fornvännen-länk|1923|tillvaxten_a|text=Tillväxten under år 1922}}, (1923). Statens Historiska Museum och Kungliga Myntkabinettet.

==Bildgalleri==
'''Bronsåldersröset (RAÄ 3) i Ålstensskogen i Smedslättens område'''
<gallery widths=150 heights=100>
Fil:Bronsåldersröse RAÄ 3, Smedslätten 2012a.jpg
Fil:Bronsåldersröse RAÄ 3, Smedslätten 2012b.jpg
Fil:Bronsåldersröse RAÄ 3, Smedslätten 2012c.jpg
Fil:Bronsåldersröse RAÄ 3, Smedslätten 2012d.jpg
Fil:Bronsåldersröse RAÄ 3, Smedslätten 2012f.jpg
Fil:Bronsåldersröse RAÄ 3, Smedslätten 2012g.jpg
</gallery>
'''Kämpakumlet (RAÄ 4) på Aladdinsvägen i Smedslätten'''
<gallery widths=150 heights=100>
Fil:Kämpakumlet RAÄ4, Smedslätten 2012a.jpg
Fil:Kämpakumlet RAÄ4, Smedslätten 2012b.jpg
Fil:Kämpakumlet RAÄ4, Smedslätten 2012e.jpg
Fil:Kämpakumlet RAÄ4, Smedslätten 2012h.jpg
Fil:Kämpakumlet RAÄ4, Smedslätten 2012i.jpg
Fil:Kämpakumlet RAÄ4, Smedslätten 2012j.jpg
Fil:Kämpakumlet RAÄ4, Smedslätten 2012l.jpg
Fil:Kämpakumlet RAÄ4, Smedslätten 2012n.jpg
</gallery>
'''Skålgropsstenen (RAÄ 626) i Drömdungen vid Smedslättsskolan'''
<gallery widths=150 heights=100>
File:Skålgropssten RAÄ626, Smedslätten, 2014b.JPG
File:Skålgropssten RAÄ626, Smedslätten, 2014d.JPG
File:Skålgropssten RAÄ626, Smedslätten, 2014e.JPG
</gallery>
* {{Commons|Category:Ålstensskogen}}

[[Kategori:Fornminnen från bronsåldern i Sverige]]
[[Kategori:Fornminnen i Uppland]]
[[Kategori:Gravfält i Sverige]]
[[Kategori:Smedslätten]]
[[Kategori:Fornminnen i Stockholms kommun]]


text:
# Mandarinstare
Mandarinstare (Sturnia sinensis) är en asiatisk fågel i familjen starar inom ordningen tättingar.

## Utseende och läten
Mandarinstare är en 21 cm lång grå, svart och vit fågel. Hanen har beigevit panna och hjässa, den senare ibland blekgrå. Nacke, mantel och rygg är silkesgrå medan övergumpen är beigeockra. Vingarna är mörkbruna eller svarta med en stor vit skulderfläck. Hona och ungfågel är brunare, med mindre eller ingen skulderfläck. Flyktlätet är ett mjukt "preep", varningslätet hårt "kaar", medan sången inte finns beskriven.

## Utbredning och systematik
Mandarinstaren förekommer i sydöstra Kina söder om en linje från östra Yunnan österut till Fujian, inklusive Hong Kong) samt nordöstra och nordcentrala Vietnam (östra Tonkin samt norra och centrala Annam. Utanför häckningstid ses den i sydöstra Kina, Taiwan, Hainan och från norra Vietnam söderut till södra Thailand och österut till Indokina, även fåtaligt på Malackahalvön och i Singapore. Den har även påträffats i Brunei, Indien, Japan, Korea, Myanmar och Filippinerna. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

### Släktestillhörighet
Tidigare placerades den i släktet Sturnus, men flera genetiska studier visar att släktet är starkt parafyletiskt, där de flesta arterna är närmare släkt med majnorna i Acridotheres än med den europeiska staren (Sturnus vulgaris).

## Levnadssätt
Mandarinstaren förekommer i öppet landskap som buskmarker, jordbruksbygd och bebodda områden. Födan består bland annat av insekter, men finns inte dokumenterad i dess häckningsområde. Arten är mestadels trädlevande under häckningen som pågår mellan mars och juni i Vietnam.

## Status och hot
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats.

wikiname: svwiki

title: Mandarinstare

in_language: sv

wikitext:
{{Taxobox
| name = Mandarinstare
| status = LC
| status_ref = <ref name="IUCN">{{IUCN2016.3 | assessors = Birdlife International | år = 2016 | id = 22710877 | titel = Sturnia sinensis | hämtdatum = 2016-12-11}}</ref>
| image = Sturnia_sinensis_(Mandarinstar_-_White-shouldered_Starling)_-_Weltvogelpark_Walsrode_2013-03.jpg
| image_caption =
| range_map =
| range_map_caption =
| image2 =
| image2_caption =
| domain_sv = [[Eukaryoter]]
| domain = Eukaryota
| regnum_sv = [[Djur]]
| regnum = Animalia
| phylum_sv = [[Ryggsträngsdjur]]
| phylum = Chordata
| subphylum_sv = [[Ryggradsdjur]]
| subphylum = Vertebrata
| classis_sv = [[Fåglar]]
| classis = Aves
| ordo_sv = [[Tättingar]]
| ordo = Passeriformes
| familia_sv = [[Starar]]
| familia = Sturnidae
| genus_sv =
| genus = [[Sturnia]]
| species_sv = '''Mandarinstare'''
| species = S. sinensis
| taxon = Sturnia sinensis
| taxon_authority = ([[Johann Friedrich Gmelin|Gmelin]], 1788)
| synonyms =
* ''Sturnus sinensis''
}}
'''Mandarinstare'''<ref name=NL>BirdLife Sverige: Taxonomikommittén. 2025. Officiella svenska namn på alla världens fågelarter, version 2025. https://birdlife.se/tk/svenska-namn-pa-varldens-faglar/</ref> (''Sturnia sinensis'') är en [[Asien|asiatisk]] [[fågel]] i familjen [[starar]] inom ordningen [[tättingar]].<ref name=AviList>AviList Core Team. 2025. AviList: The Global Avian Checklist, v2025. https://doi.org/10.2173/avilist.v2025</ref>

== Utseende och läten ==
Mandarinstare är en 21 cm lång grå, svart och vit fågel. Hanen har beigevit panna och hjässa, den senare ibland blekgrå. Nacke, mantel och rygg är silkesgrå medan övergumpen är beigeockra. Vingarna är mörkbruna eller svarta med en stor vit skulderfläck. Hona och ungfågel är brunare, med mindre eller ingen skulderfläck. Flyktlätet är ett mjukt "preep", varningslätet hårt "kaar", medan sången inte finns beskriven.<ref name=Indian>Grimmett, R.; Inskipp,C. & Inskipp, T. 1999. Birds of the Indian Subcontinent. Oxford University Press</ref><ref name=hbw>Craig, A. & Feare, C. (2018). White-shouldered Starling (Sturnia sinensis). I: del Hoyo, J., Elliott, A., Sargatal, J., Christie, D.A. & de Juana, E. (red.). Handbook of the Birds of the World Alive. Lynx Edicions, Barcelona. (hämtad från https://www.hbw.com/node/60862 17 november 2018).</ref>

== Utbredning och systematik ==
Mandarinstaren förekommer i sydöstra Kina söder om en linje från östra [[Yunnan]] österut till [[Fujian]], inklusive [[Hong Kong]]) samt nordöstra och nordcentrala [[Vietnam]] (östra [[Tonkin]] samt norra och centrala [[Annam]].<ref name=hbw/> Utanför häckningstid ses den i sydöstra Kina, [[Taiwan]], [[Hainan]] och från norra Vietnam söderut till södra [[Thailand]] och österut till [[Indokina]], även fåtaligt på [[Malackahalvön]] och i [[Singapore]].<ref name=hbw/> Den har även påträffats i [[Brunei]], [[Indien]], [[Japan]], [[Korea]], [[Myanmar]] och [[Filippinerna]].<ref name="IUCN"/> Den behandlas som [[monotypisk]], det vill säga att den inte delas in i några underarter.

=== Släktestillhörighet ===
Tidigare placerades den i släktet ''[[Sturnus]]'', men flera genetiska studier visar att släktet är starkt parafyletiskt, där de flesta arterna är närmare släkt med majnorna i ''[[Acridotheres]]'' än med den europeiska staren (''Sturnus vulgaris'').<ref>Lovette, I.J., B.V. McCleery, A.L. Talaba, and D.R. Rubenstein (2008), [http://www.columbia.edu/~dr2497/PUBLICATIONS_files/MPE2008.pdf A complete species-level molecular phylogeny for the “Eurasian” starlings (Sturnidae: Sturnus, Acridotheres, and allies): Recent diversification in a highly social and dispersive avian group] {{Wayback|url=http://www.columbia.edu/~dr2497/PUBLICATIONS_files/MPE2008.pdf |date=20121021232753 }}, Mol. Phylogenet. Evol. 47, 251-260.</ref><ref>Zuccon, D., E. Pasquet, and P.G.P. Ericson (2008), [http://www.nrm.se/download/18.251938811dab4a5dcc8000180/Zuccon_et_al_Sturnus_ZSC_2008.pdf Phylogenetic relationships among Palearctic-Oriental starlings and mynas (genera Sturnus and Acridotheres: Sturnidae)], Zool. Scripta 37, 469-481.</ref>

== Levnadssätt ==
Mandarinstaren förekommer i öppet landskap som buskmarker, jordbruksbygd och bebodda områden. Födan består bland annat av insekter, men finns inte dokumenterad i dess häckningsområde. Arten är mestadels trädlevande under häckningen som pågår mellan mars och juni i Vietnam.<ref name=hbw/>

== Status och hot ==
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot.<ref name="IUCN"/> Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen [[IUCN]] arten som [[livskraftig]] (LC).<ref name="IUCN"/> Världspopulationen har inte uppskattats.

== Referenser ==
<references/>

== Externa länkar ==
* {{wikispecies|Sturnia sinensis |''Sturnia sinensis''}}
* {{commons|Sturnia sinensis|mandarinstare}}
* [https://www.hbw.com/ibc/species/white-shouldered-starling-sturnia-sinensis Bilder och filmer på Internet Bird Collection]
* [https://www.xeno-canto.org/species/Sturnia-sinensis Läten på xeno-canto.org]

{{taxonbar}}

[[Kategori:Starar]]
[[Kategori:Fåglar i palearktiska regionen]]
[[Kategori:Fåglar i orientaliska regionen]]

title: Systematik

Domän: Eukaryoter · Eukaryota

Rike: Djur · Animalia

Stam: Ryggsträngsdjur · Chordata

Understam: Ryggradsdjur · Vertebrata

Klass: Fåglar · Aves

Ordning: Tättingar · Passeriformes

Familj: Starar · Sturnidae

Släkte: Sturnia

Art: Mandarinstare · S. sinensis

title: Vetenskapligt namn

Vetenskapligt namn: § Sturnia sinensis

title: Synonymer

Synonymer: - Sturnus sinensis


text:
# Joseph Schmid (pedagog)
Joseph Schmid, född den 25 december 1785 i Vorarlberg i Främre Österrike, död den 14 februari 1851 i Paris, var en schweizisk pedagog, Pestalozzis älsklingslärjunge och en av hans främsta medarbetare.
Schmid, som var bondson kom vid femton års ålder till Pestalozzis läroanstalt i Burgdorf, där han redan efter två år började verka som lärare i matematik. Han följde Pestalozzi till Münchenbachsee och slutligen även till Yverdon. Genom sin karaktärsstyrka och arbetskraft fick Schmid ett allt större inflytande inom läroanstalten på sistnämnda ställe och måste mången gång ingripa i de stridigheter, som uppstod mellan de andre lärarna inbördes eller mellan dessa och eleverna.
Hans undervisning i matematik torde varit den pedagogiskt mest tillfredsställande inom anstalten. Men småningom utvecklade sig ett spänt förhållande mellan Schmid och andra lärare, särskilt Niederer och Fellenberg. Sedan en del reformplaner, som Schmid tillsammans med Karl von Raumer på Pestalozzis uppmaning utarbetat, ej kunnat förverkligas, blev Schmids förhållanden vid anstalten allt outhärdligare, och 1810 drog han sig tillbaka till fädernehemmet.
Därifrån utgav han hösten samma år broschyren Erfahrungen und Ansichten über Erziehung, Institute und Schulen, vari han till förmån för hemuppfostran opponerade sig mot alla internat för barn under 13 eller 14 års ålder och i samband därmed föreslog djupgående reformer av Pestalozzis anstalt. Efter resor samt ett par års rektorsbefattning vid en offentlig skola i Bregenz flyttade Schmid 1827 till Paris, där han verkade som lärare i matematik vid olika lyceer.
Sin på Pestalozzis uppslag grundade metod för undervisningen i matematik och teckning framställde Schmid i Die Elemente der Form- und Grössenlehre (1809), Die Elemente des Zeichnens (samma år), Die Elemente der Zahl als Fundamente der Algebra (1810) och broschyren Introduction des mathématiques dans l'instruction populaire (1848). Till Pestalozzi-litteraturen bidrog han för övrigt med bland annat Wahrheit und Irrthum in Pestalozzis Lebensschicksalen (1822).

title: Joseph Schmid (pedagog)

wikitext:
'''Joseph Schmid''', född den [[25 december]] [[1785]] i [[Vorarlberg]] i [[Främre Österrike]], död den [[14 februari]] [[1851]] i [[Paris]], var en [[schweiz]]isk [[pedagog]], [[Johann Heinrich Pestalozzi|Pestalozzi]]s älsklingslärjunge och en av hans främsta medarbetare.

Schmid, som var [[bondson]] kom vid femton års ålder till Pestalozzis läroanstalt i [[Burgdorf]], där han redan efter två år började verka som lärare i [[matematik]]. Han följde Pestalozzi till [[Münchenbachsee]] och slutligen även till [[Yverdon]]. Genom sin karaktärsstyrka och arbetskraft fick Schmid ett allt större inflytande inom läroanstalten på sistnämnda ställe och måste mången gång ingripa i de stridigheter, som uppstod mellan de andre lärarna inbördes eller mellan dessa och eleverna.

Hans undervisning i matematik torde varit den pedagogiskt mest tillfredsställande inom anstalten. Men småningom utvecklade sig ett spänt förhållande mellan Schmid och andra lärare, särskilt [[Johannes Niederer|Niederer]] och [[Philipp Emanuel von Fellenberg|Fellenberg]]. Sedan en del reformplaner, som Schmid tillsammans med [[Karl Georg von Raumer (geolog)|Karl von Raumer]] på Pestalozzis uppmaning utarbetat, ej kunnat förverkligas, blev Schmids förhållanden vid anstalten allt outhärdligare, och 1810 drog han sig tillbaka till fädernehemmet.

Därifrån utgav han hösten samma år broschyren ''Erfahrungen und Ansichten über Erziehung, Institute und Schulen'', vari han till förmån för hemuppfostran opponerade sig mot alla [[internat]] för barn under 13 eller 14 års ålder och i samband därmed föreslog djupgående reformer av Pestalozzis anstalt. Efter resor samt ett par års [[rektor]]sbefattning vid en offentlig skola i [[Bregenz]] flyttade Schmid 1827 till Paris, där han verkade som lärare i matematik vid olika lyceer.

Sin på Pestalozzis uppslag grundade metod för undervisningen i matematik och teckning framställde Schmid i ''Die Elemente der Form- und Grössenlehre'' (1809), ''Die Elemente des Zeichnens'' (samma år), ''Die Elemente der Zahl als Fundamente der Algebra'' (1810) och broschyren ''Introduction des mathématiques dans l'instruction populaire'' (1848). Till Pestalozzi-litteraturen bidrog han för övrigt med bland annat ''Wahrheit und Irrthum in Pestalozzis Lebensschicksalen'' (1822).

== Källor ==

* {{runeberg.org|nfcd|0583.html Schmid, Joseph}}

{{auktoritetsdata}}

{{STANDARDSORTERING:Schmid, Joseph}}

[[Kategori:Schweiziska reformpedagoger]]
[[Kategori:Personer i Schweiz under 1800-talet]]
[[Kategori:Personer från Tyrolen]]
[[Kategori:Födda 1785]]
[[Kategori:Avlidna 1851]]
[[Kategori:Män]]
[[Kategori:Ugglan]]


text:
# Festuca imbaburensis
Festuca imbaburensis är en gräsart som beskrevs av Stancík. Festuca imbaburensis ingår i släktet svinglar, och familjen gräs. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

title: Festuca imbaburensis

wikitext:
{{robotskapad|Lsjbot|gräs|datum=2014-07}}
{{Taxobox
| name = ''Festuca imbaburensis''
| status =
| image =
| image_caption =
| domain_sv =
| domain =
| regnum_sv = [[Växter]]
| regnum = Plantae
| divisio_sv = [[Kärlväxter]]
| divisio = Tracheophyta
| classis_sv = [[Enhjärtbladiga blomväxter]]
| classis = Liliopsida
| ordo_sv = [[Gräsordningen]]
| ordo = Poales
| familia_sv = [[Gräs]]
| familia = Poaceae
| genus_sv = [[Svinglar]]
| genus = Festuca
| species_sv =
| species = '''Festuca imbaburensis'''
| taxon = Festuca imbaburensis
| taxon_authority = Stancík
| range_map =
| range_map_caption = Utbredningsområde
| image2 =
| image2_caption =
| synonyms =
}}

'''''Festuca imbaburensis'''''<ref name = "C132"/> är en [[gräs]]art som beskrevs av Stancík. ''Festuca imbaburensis'' ingår i [[släkte]]t [[Festuca|svinglar]], och [[familj (biologi)|familjen]] [[gräs]].<ref name = "COL"/><ref name = "source"/> Inga underarter finns listade i [[Catalogue of Life]].<ref name = "COL"/>

== Källor ==
<references>
<ref name = "COL">{{webbref |url= http://www.catalogueoflife.org/annual-checklist/2014/details/species/id/9787839|titel= Species 2000 & ITIS Catalogue of Life: 2014 Annual Checklist.|hämtdatum= 26 May 2014 |författare= Roskov Y., Kunze T., Orrell T., Abucay L., Paglinawan L., Culham A., Bailly N., Kirk P., Bourgoin T., Baillargeon G., Decock W., De Wever A., Didžiulis V. (ed)|datum= 2014|verk= |utgivare=Species 2000: Reading, UK.}}</ref>
<ref name = "C132">Stancík, 2004 ''In: Folia Geobot. 39: 100''</ref>
<ref name = "source">[http://apps.kew.org/wcsp/home.do WCSP: World Checklist of Selected Plant Families]</ref>
</references>

[[Kategori:Svinglar]]
[[Kategori:Festuca|imbaburensis]]

{{Robotskapad stub om svinglar}}
{{Taxonbar}}

title: Systematik

Rike: Växter · Plantae

Division: Kärlväxter · Tracheophyta

Klass: Enhjärtbladiga blomväxter · Liliopsida

Ordning: Gräsordningen · Poales

Familj: Gräs · Poaceae

Släkte: Svinglar · Festuca

Art: Festuca imbaburensis

title: Vetenskapligt namn

Vetenskapligt namn: § Festuca imbaburensis

Auktor: Stancík


text:
# Pubrock
Pubrock var en musikrörelse från början till mitten av 1970-talet, med huvudfästen i norra London och sydöstra Essex, England.
Pubrocken var till stor del en reaktion mot den vid tiden populära progressivrocken och symfonirocken som ansågs alltför välpolerad, svulstig och överproducerad. Pubrock handlade mycket om att vilja gå tillbaka till en enkelhet i rockmusiken och byggde oftast på livespelningar i pubar och klubbar, med opretentiös rhythm and blues-influerad elektrifierad rock.
Pubrocken ses ibland som en föregångare till Storbritanniens kommande punkrockvåg. Många pubrockgrupper, som exempelvis Eddie and the Hot Rods, blev också framgångsrika i den första brittiska punkvågen. Bland andra Joe Strummer (senare i The Clash) och Ian Dury har spelat i pubrockband.

## Kända pubrockband och artister
- Any Trouble[1]
- The 101er's(Joe Strummers första band)
- Ace
- Bees Make Honey
- Brinsley Schwarz
- Chilli Willi & the Red Hot Peppers
- Elvis Costello
- Dr. Feelgood
- Ducks Deluxe
- Ian Dury
- Eddie And The Hot Rods
- Dave Edmunds
- Eggs over Easy
- F.B.I.
- Ian Gomm
- Gonzalez
- Mick Green
- Wilko Johnson
- Mickey Jupp
- The Inmates
- Kilburn and the High Roads
- Kokomo
- The Kursaal Flyers
- Nick Lowe
- The Motors
- The Pirates
- Riff Raff (Billy Braggs första band)
- Tyla Gang
- Wreckless Eric

title: Pubrock

wikitext:
'''Pubrock''' var en [[musikrörelse]] från början till mitten av [[1970-talet]], med huvudfästen i norra [[London]] och sydöstra [[Essex, England|Essex]], [[England]].

Pubrocken var till stor del en reaktion mot den vid tiden populära [[progressiv rock|progressivrocken]] och [[symfonirock]]en som ansågs alltför välpolerad, svulstig och överproducerad. Pubrock handlade mycket om att vilja gå tillbaka till en enkelhet i rockmusiken och byggde oftast på [[Live (musik)|live]]spelningar i pubar och klubbar, med opretentiös [[rhythm and blues]]-influerad elektrifierad rock.

Pubrocken ses ibland som en föregångare till [[Storbritannien]]s kommande [[punkrock]]våg. Många pubrockgrupper, som exempelvis [[Eddie and the Hot Rods]], blev också framgångsrika i den första brittiska punkvågen. Bland andra [[Joe Strummer]] (senare i [[The Clash]]) och [[Ian Dury]] har spelat i pubrockband.

==Kända pubrockband och artister==
*[[Any Trouble]]<ref>[https://www.allmusic.com/style/pub-rock-ma0000002802  Pub rock] Läst 2023-11-21</ref>
*[[The 101er's]]([[Joe Strummer]]s första band)
*[[Ace (band)| Ace]]
*[[Bees Make Honey]]
*[[Brinsley Schwarz]]
*[[Chilli Willi & the Red Hot Peppers]]
*[[Elvis Costello]]
*[[Dr. Feelgood]]
*[[Ducks Deluxe]]
*[[Ian Dury]]
*[[Eddie And The Hot Rods]]
*[[Dave Edmunds]]
*[[Eggs over Easy]]
*[[F.B.I. (musikgrupp)|F.B.I.]]
*[[Ian Gomm]]
*Gonzalez
*[[Mick Green]]
*[[Wilko Johnson]]
*[[Mickey Jupp]]
*[[The Inmates]]
*[[Kilburn and the High Roads]]
*[[Kokomo (musikgrupp)|Kokomo]]
*[[The Kursaal Flyers]]
*[[Nick Lowe]]
*[[The Motors]]
*[[The Pirates]]
*[[Riff Raff]] ([[Billy Bragg]]s första band)
*[[Tyla Gang]]
*[[Wreckless Eric]]

==Referenser==
<references/>

==Se även==
*[[Dire Strates]]
*[[Graham Parker]] och the Rumour
*[[Sniff 'n' the Tears]]

[[Kategori:Pubrock]]
[[Kategori:Musikgenrer]]


text:
# Ceriana alaplicata
Ceriana alaplicata är en tvåvingeart som först beskrevs av Hardy 1945.  Ceriana alaplicata ingår i släktet griffelblomflugor, och familjen blomflugor. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

title: Ceriana alaplicata

wikitext:
{{robotskapad|Lsjbot|tvåvinge|datum=2013-07}}
{{Taxobox
| name = ''Ceriana alaplicata''
| status =
| image =
| image_caption =
| domain_sv =
| domain =
| regnum_sv = [[Djur]]
| regnum = Animalia
| phylum_sv = [[Leddjur]]
| phylum = Arthropoda
| classis_sv = [[Egentliga insekter]]
| classis = Insecta
| ordo_sv = [[Tvåvingar]]
| ordo = Diptera
| familia_sv = [[Blomflugor]]
| familia = Syrphidae
| genus_sv = [[Griffelblomflugor]]
| genus = Ceriana
| species_sv =
| species = '''Ceriana alaplicata'''
| taxon = Ceriana alaplicata
| taxon_authority = ([[Hardy (auktor)|Hardy]], 1945)
| range_map =
| range_map_caption = Utbredningsområde
| image2 =
| image2_caption =
| subphylum = Hexapoda
| subphylum_sv = [[Sexfotingar]]
| synonyms =
}}

'''''Ceriana alaplicata'''''<ref name = "COL"/> är en [[tvåvingar|tvåvinge]]art som först beskrevs av [[Hardy (auktor)|Hardy]] 1945.  ''Ceriana alaplicata'' ingår i [[släkte]]t [[griffelblomflugor]], och [[familj (biologi)|familjen]] [[blomflugor]].<ref name = "COL"/><ref name = "source"/> Inga [[underart]]er finns listade i [[Catalogue of Life]].<ref name = "COL"/>

== Källor ==
<references>
<ref name = "COL">{{webbref |url= http://www.catalogueoflife.org/annual-checklist/2011/search/all/key/ceriana+alaplicata/match/1|titel= Species 2000 & ITIS Catalogue of Life: 2011 Annual Checklist.|hämtdatum= 24 september 2012 |författare= Bisby F.A., Roskov Y.R., Orrell T.M., Nicolson D., Paglinawan L.E., Bailly N., Kirk P.M., Bourgoin T., Baillargeon G., Ouvrard D. (red.)|datum= 2011|verk= |utgivare=Species 2000: Reading, UK.}}</ref>
<ref name = "source">''Systema Dipterorum''. Pape T. & Thompson F.C. (eds), 2011-01-06</ref>
</references>

[[Kategori:Griffelblomflugor]]
[[Kategori:Ceriana|alaplicata]]

{{Robotskapad stub om griffelblomflugor}}

title: Systematik

Stam: Leddjur · Arthropoda

Understam: Sexfotingar · Hexapoda

Klass: Egentliga insekter · Insecta

Ordning: Tvåvingar · Diptera

Familj: Blomflugor · Syrphidae

Släkte: Griffelblomflugor · Ceriana

Art: Ceriana alaplicata

title: Vetenskapligt namn

Vetenskapligt namn: Hitta fler artiklar om djur med Djurportalen


text:
# The Shakers
The Shakers var en svensk pop-/rockgrupp bildad i Göteborg 1962, med namnet Rangers, men bytte 1964 namn till The Shakers, sedan ett tidigare band med samma namn hade upphört, som bestod av Tommy Rander (sång), Roger Löfwendahl (gitarr), Bo Börjesson (trummor) och Kjell Andersson, kallad "Ploppen". Våren 1965 slutade Roger och ersattes av Göran Andersson. I september samma år ersattes han i sin tur av Conny Örling och Juri Wiik, medan Rander släppte gitarren på scen och blev renodlad sångare. I maj 1966 ersattes "Ploppen" Andersson av Glenn Fahlman. Bandets debutsingel, en stökig cover på Chuck Berrys "Too Much Monkey Business" blev en hit i Sverige 1965, och nådde som bäst en fjärdeplacering på Tio i topp. 1966 kom deras andra och sista Tio i topp-hit med "All I Want Is My Baby", den nådde som bäst en femteplats. Under åren 1964–68 gjorde bandet över 700 spelningar. Den 27 augusti 2011 framträdde man på Rondo i Göteborg, där det firades 45 år för Cue Club.

title: The Shakers

wikitext:
{{För|den kristna rörelsen|Shakers}}
{{källor|datum=2020-02}}
'''The Shakers''' var en svensk [[pop]]-/[[rockmusik|rockgrupp]] bildad i [[Göteborg]] [[1962]], med namnet ''Rangers'', men bytte [[1964]] namn till The Shakers, sedan ett tidigare band med samma namn hade upphört, som bestod av [[Tommy Rander]] ([[sång]]), Roger Löfwendahl ([[gitarr]]), Bo Börjesson ([[trummor]]) och Kjell Andersson, kallad "Ploppen". Våren 1965 slutade Roger och ersattes av Göran Andersson. I september samma år ersattes han i sin tur av Conny Örling och Juri Wiik, medan Rander släppte gitarren på scen och blev renodlad sångare. I maj 1966 ersattes "Ploppen" Andersson av Glenn Fahlman. Bandets debutsingel, en stökig cover på [[Chuck Berry]]s "''Too Much Monkey Business''" blev en hit i Sverige 1965, och nådde som bäst en fjärdeplacering på [[Tio i topp]]. 1966 kom deras andra och sista [[Tio i topp]]-hit med "''All I Want Is My Baby''", den nådde som bäst en femteplats. Under åren 1964–68 gjorde bandet över 700 spelningar. Den 27 augusti 2011 framträdde man på [[Rondo, Göteborg|Rondo]] i Göteborg, där det firades 45 år för [[Cue Club]].

{{STANDARDSORTERING:Shakers}}
[[Kategori:Svenska pop- och rockgrupper]]
[[Kategori:Musikgrupper från Göteborg]]


text:
# Crassula alata
Crassula alata är en fetbladsväxtart. Crassula alata ingår i släktet krassulor, och familjen fetbladsväxter.

## Underarter
Arten delas in i följande underarter:
- C. a. alata
- C. a. pharnaceoides

title: Crassula alata

wikitext:
{{robotskapad|Lsjbot|fetbladsväxt|datum=2014-08}}
{{Taxobox
| name = ''Crassula alata''
| status =
| image =
| image_caption =
| domain_sv =
| domain =
| regnum_sv = [[Växter]]
| regnum = Plantae
| divisio_sv = [[Kärlväxter]]
| divisio = Tracheophyta
| classis_sv = [[Tvåhjärtbladiga blomväxter]]
| classis = Magnoliopsida
| ordo_sv = [[Stenbräckeordningen]]
| ordo = Saxifragales
| familia_sv = [[Fetbladsväxter]]
| familia = Crassulaceae
| genus_sv = [[Krassulor]]
| genus = Crassula
| species_sv =
| species = '''Crassula alata'''
| taxon = Crassula alata
| taxon_authority =
| range_map =
| range_map_caption = Utbredningsområde
| image2 =
| image2_caption =
| synonyms =
}}

'''''Crassula alata'''''<ref name = "COL"/> är en [[fetbladsväxter|fetbladsväxt]]art. ''Crassula alata'' ingår i [[släkte]]t [[Crassula|krassulor]], och [[familj (biologi)|familjen]] [[fetbladsväxter]].<ref name = "COL"/><ref name = "source"/>

== Underarter ==

Arten delas in i följande underarter:<ref name = "COL"/>

* ''C. a. alata''
* ''C. a. pharnaceoides''

== Källor ==
<references>
<ref name = "COL">{{webbref |url= http://www.catalogueoflife.org/annual-checklist/2014/details/species/id/16726741|titel= Species 2000 & ITIS Catalogue of Life: 2014 Annual Checklist.|hämtdatum= 26 May 2014 |författare= Roskov Y., Kunze T., Orrell T., Abucay L., Paglinawan L., Culham A., Bailly N., Kirk P., Bourgoin T., Baillargeon G., Decock W., De Wever A., Didžiulis V. (ed)|datum= 2014|verk= |utgivare=Species 2000: Reading, UK.}}</ref>
<ref name = "source">[http://worldplants.webarchiv.kit.edu/ World Plants: Synonymic Checklists of the Vascular Plants of the World]</ref>
</references>

[[Kategori:Krassulor]]
[[Kategori:Crassula|alata]]

title: Systematik

Klass: Tvåhjärtbladiga blomväxter · Magnoliopsida

Ordning: Stenbräckeordningen · Saxifragales

Familj: Fetbladsväxter · Crassulaceae

Släkte: Krassulor · Crassula

Art: Crassula alata

title: Vetenskapligt namn

Vetenskapligt namn: § Crassula alata


text:
# Axiothella cirrifera
Axiothella cirrifera är en ringmaskart som först beskrevs av Langerhans 1881.  Axiothella cirrifera ingår i släktet Axiothella och familjen Maldanidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

title: Axiothella cirrifera

wikitext:
{{robotskapad|Lsjbot|ringmask|datum=2013-01}}
{{Taxobox
| name = ''Axiothella cirrifera''
| status =
| image =
| image_caption =
| domain_sv =
| domain =
| regnum_sv = [[Djur]]
| regnum = Animalia
| phylum_sv = [[Ringmaskar]]
| phylum = Annelida
| classis_sv = [[Havsborstmaskar]]
| classis = Polychaeta
| ordo_sv =
| ordo = ''[[incertae sedis]]''
| familia_sv =
| familia = [[Maldanidae]]
| genus_sv =
| genus = [[Axiothella]]
| species_sv =
| species = '''Axiothella cirrifera'''
| taxon = Axiothella cirrifera
| taxon_authority = (Langerhans, 1881)
| range_map =
| range_map_caption = Utbredningsområde
| image2 =
| image2_caption =
| synonyms = ''Axiothea cirrifera'' <small>Langerhans, 1881</small><ref name = "col446389"/><ref name = "col446408"/><ref name = "col446603"/>
}}

'''''Axiothella cirrifera'''''<ref name = "col446389"/><ref name = "col446408"/> är en [[ringmaskar|ringmask]]art som först beskrevs av Langerhans 1881.  ''Axiothella cirrifera'' ingår i [[släkte]]t ''[[Axiothella]]'' och [[familj (biologi)|familjen]] [[Maldanidae]].<ref name = "COL"/><ref name = "source"/> Inga [[underart]]er finns listade i [[Catalogue of Life]].<ref name = "COL"/>

== Källor ==
<references>
<ref name = "COL">{{webbref |url= http://www.catalogueoflife.org/annual-checklist/2011/search/all/key/axiothella+cirrifera/match/1|titel= Species 2000 & ITIS Catalogue of Life: 2011 Annual Checklist.|hämtdatum= 24 september 2012 |författare= Bisby F.A., Roskov Y.R., Orrell T.M., Nicolson D., Paglinawan L.E., Bailly N., Kirk P.M., Bourgoin T., Baillargeon G., Ouvrard D. (red.)|datum= 2011|verk= |utgivare=Species 2000: Reading, UK.}}</ref>
<ref name = "col446389">Fauchald, Kristian (2007) World Register of Polychaeta, </ref>
<ref name = "col446408">Hartman, O. (1959) Catalogue of the Polychaetous Annelids of the World. Occasional Papers of the Allan Hancock Foundation, 23: 628pp., </ref>
<ref name = "source">''WoRMS Polychaeta: World List of Polychaeta''. Read G. & Fauchald K., 2010-12-10</ref>
<ref name = "col446603">Langerhans, Paul (1881) Die Wurmfauna von Madeira. III. Zeitschrift für wissenschaftliche Zoologie, 34(1): 87-143., </ref>
</references>

[[Kategori:Havsborstmaskar]]
[[Kategori:Axiothella|cirrifera]]

title: Systematik

Stam: Ringmaskar · Annelida

Klass: Havsborstmaskar · Polychaeta

Ordning: incertae sedis

Familj: Maldanidae

Släkte: Axiothella

Art: Axiothella cirrifera

title: Vetenskapligt namn

Vetenskapligt namn: § Axiothella cirrifera

Auktor: (Langerhans, 1881)

title: Synonymer

Synonymer: Hitta fler artiklar om djur med Djurportalen


text:
# Wätterlatte
Wätterlatte är en bergstopp i Schweiz. Den ligger i distriktet Frutigen-Niedersimmental och kantonen Bern, i den centrala delen av landet. Toppen på Wätterlatte är 2 007 meter över havet.
Terrängen runt Wätterlatte är huvudsakligen bergig, men norrut är den kuperad. Den högsta punkten i närheten är Dreispitz, 2 520 meter över havet, 2,1 km sydost om Wätterlatte.
I omgivningarna runt Wätterlatte växer i huvudsak blandskog.

title: Wätterlatte

wikitext:
{{geobox
| Mountain
<!-- *** Mallhuvud *** -->
| name              = Wätterlatte
| native_name       =
| other_name        =
| category          = Bergstopp
| etymology         =
<!-- *** Bild *** -->
| image             =
| image_caption     =
<!-- *** Länder, regioner mm *** -->
| country           = Schweiz
| country_flag      = true
| state             = [[Bern (kanton)|Bern]]
| region            = [[Frutigen-Niedersimmental]]
| district          =
| municipality      =
<!-- *** Bergskedja *** -->
| range             =
<!-- *** Läge och höjd *** -->
| location          =
| elevation         = 1695
| elevation_note    =
| prominence        =
| prominence_note   =
| lat_d             = 46.60786
| lat_m             =
| lat_s             =
| lat_NS            =
| long_d            = 7.74322
| long_m            =
| long_s            =
| long_EW           =
<!-- *** Egenskaper *** -->
| geology           =
| orogeny           =
| period            =
| biome             =
| plant             =
| animal            =
<!-- *** Tillgänglighet och bestigning *** -->
| public            =
| access            =
| ascent            =
| ascent_date       =
<!-- *** Fria fält *** -->
| free              =
| free_type         =
<!-- *** Kartor *** -->
| map               = {{Kartposition Schweiz|reliefkarta_om_den_finns}}
| map_caption       =
| map_locator_x     =
| map_locator_y     =
<!-- *** Fotnoter *** -->
| footnotes         =
| state_type        = Kanton
| region_type       = Distrikt
| height            = 312
| width             = {{formatnum:2.1}}
| width_unit        = km
| highest_elevation = 2007
| timezone_label    = Europe/Zurich
| utc_offset        = +1
| utc_offset_DST    = +2
| timezone          = [[Central European Time|CET]]
| timezone_DST      = [[Central European Summer Time|CEST]]
| map_locator       = Schweiz
}}

'''Wätterlatte''' är <!--T.PK-->en [[bergstopp]] i [[Schweiz]].<ref name = "gn6935689"/> Den ligger i distriktet <!--ADM2-->[[Frutigen-Niedersimmental]] och kantonen <!--ADM1-->[[Bern (kanton)|Bern]], i den centrala delen av landet. Toppen på Wätterlatte är {{formatnum:2007}} meter över havet.<ref name = "gn6935689"/>

Terrängen runt Wätterlatte är huvudsakligen bergig, men norrut är den kuperad.<ref name = "vp"/> Den högsta punkten i närheten är [[Dreispitz (berg i Schweiz)|Dreispitz]], {{formatnum:2520}} meter över havet, {{formatnum:2.1}} km sydost om Wätterlatte.<ref name = "gn6935689"/>

I omgivningarna runt Wätterlatte växer i huvudsak [[blandskog]].<ref name = "nasalandcover"/>

== Källor ==
<references>
<ref name = "gn6935689">[{{Geonameslänk|gnid=6935689|name=waetterlatte}} Wätterlatte] hos [{{Geonamesabout}} GeoNames.Org (cc-by)]; post uppdaterad 2012-04-21; databasdump nerladdad 2016-01-03</ref>
<ref name = "vp">{{Webbref |url= {{Viewfinderlänk}}|titel= Viewfinder Panoramas Digital elevation Model|hämtdatum= 2015-06-21|format= |verk= }}</ref>
<ref name = "nasalandcover">{{webbref|url= http://neo.sci.gsfc.nasa.gov/view.php?datasetId=MCD12C1_T1|titel= NASA Earth Observations: Land Cover Classification|hämtdatum= 30 januari 2016|efternamn= |förnamn= |datum= |verk= |utgivare= NASA/MODIS|arkivurl= https://web.archive.org/web/20160228161657/http://neo.sci.gsfc.nasa.gov/view.php?datasetId=MCD12C1_T1|arkivdatum= 28 februari 2016}}</ref>
</references>

[[Kategori:Berg i Bern (kanton)]]
[[Kategori:Berg i Schweiz 2000 meter över havet eller högre]]

Land: Schweiz

Kanton: Bern

Distrikt: Frutigen-Niedersimmental

Tidszon: CET (UTC+1)

- sommartid: CEST (UTC+2)


text:
# Shelta
Shelta (eget namn: De Gammon) är ett blandspråk mellan engelska och iriska som används av sheltafolket i Irland och delvis i Storbritannien också. Antal talare är cirka 27 000. Shelta har ganska många likheter med gamla irländska som talades på 1200-talet.
Språket har ingen skriftlig standard.
Räkneord 1-10 på shelta:
| 1   | 2   | 3      | 4      | 5      | 6    | 7       | 8    | 9    | 10           |
| --- | --- | ------ | ------ | ------ | ---- | ------- | ---- | ---- | ------------ |
| ayn | odd | sheeka | shaaka | shooka | shay | sheltoo | okht | ayen | chal gyetcha |

title: Shelta

wikitext:
{{Språkbox
| namn = Shelta
| fam1 = [[Engelskbaserade kreolspråk]]
| stat = {{flaggbild|Irland}} [[Irland]]<br>{{flaggbild|Storbritannien}} [[Storbritannien]]
| iso3 = sth
| region = [[Brittiska öarna]]
| status = stabil
| talare = 27 000
| inhemskt namn = De Gammon
}}

'''Shelta''' (eget namn: ''De Gammon''<ref>{{Webbref|titel=Shelta|url=https://www.ethnologue.com/language/STH|verk=Ethnologue|hämtdatum=2021-11-05|språk=en}}</ref>) är ett blandspråk mellan [[engelska]] och [[iriska]] som används av [[Pavee|sheltafolket]] i [[Irland]] och delvis i [[Storbritannien]] också.<ref>{{Webbref|titel=Glottolog 4.4 - Shelta|url=https://glottolog.org/resource/languoid/id/shel1236|verk=glottolog.org|hämtdatum=2021-11-05}}</ref> Antal talare är cirka 27 000.<ref>{{Webbref|titel=Did you know Shelta is vulnerable?|url=http://www.endangeredlanguages.com/lang/10893|verk=Endangered Languages|hämtdatum=2021-11-05|språk=en}}</ref> Shelta har ganska många likheter med gamla irländska som talades på [[1200-talet]].<ref>{{Webbref|titel=Language - Cant Gammon & Shelta|url=http://www.travellerheritage.ie/traveller-heritage-culture/language-cant-gammon-shelta/|verk=Traveller Heritage|hämtdatum=2021-11-05|språk=en-US}}</ref>

Språket har ingen skriftlig standard.<ref>{{Webbref|titel=ScriptSource - Shelta written with Latin script|url=https://scriptsource.org/cms/scripts/page.php?item_id=wrSys_detail&key=sth-Latn|verk=scriptsource.org|hämtdatum=2021-11-05}}</ref>

Räkneord 1-10 på shelta:<ref>{{Webbref|url=http://www.travellersrest.org/sheltanocant990418.htm|titel=Shelta to English Lexicon|hämtdatum=5.11.2021|utgivare=travellersrest.org|språk=en|arkivurl=https://web.archive.org/web/20140920033126/http://www.travellersrest.org/sheltanocant990418.htm#Phonetic%20Shelta%20Pronunciation%20Guide|arkivdatum=2014}}</ref>
{| class="wikitable"
!1
!2
!3
!4
!5
!6
!7
!8
!9
!10
|-
|ayn
|odd
|sheeka
|shaaka
|shooka
|shay
|sheltoo
|okht
|ayen
|chal gyetcha
|}

== Källor ==
<references />
[[Kategori:Språk i Irland]]
[[Kategori:Språk i Storbritannien]]
[[Kategori:Engelskbaserade kreolspråk]]

title: Språkkoder

ISO 639‐3: sth


text:
# Homoneura suturalis
Homoneura suturalis är en tvåvingeart som beskrevs av Yang 2003. Homoneura suturalis ingår i släktet Homoneura och familjen lövflugor. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

title: Homoneura suturalis

wikitext:
{{robotskapad|Lsjbot|tvåvinge|datum=2013-07}}
{{Taxobox
| name = ''Homoneura suturalis''
| status =
| image =
| image_caption =
| domain_sv =
| domain =
| regnum_sv = [[Djur]]
| regnum = Animalia
| phylum_sv = [[Leddjur]]
| phylum = Arthropoda
| classis_sv = [[Egentliga insekter]]
| classis = Insecta
| ordo_sv = [[Tvåvingar]]
| ordo = Diptera
| familia_sv = [[Lövflugor]]
| familia = Lauxaniidae
| genus_sv =
| genus = [[Homoneura]]
| species_sv =
| species = '''Homoneura suturalis'''
| taxon = Homoneura suturalis
| taxon_authority = [[Yang (auktor)|Yang]], 2003
| range_map =
| range_map_caption = Utbredningsområde
| image2 =
| image2_caption =
| subphylum = Hexapoda
| subphylum_sv = [[Sexfotingar]]
| synonyms =
}}

'''''Homoneura suturalis'''''<ref name = "COL"/> är en [[tvåvingar|tvåvinge]]art som beskrevs av [[Yang (auktor)|Yang]] 2003. ''Homoneura suturalis'' ingår i [[släkte]]t ''[[Homoneura]]'' och [[familj (biologi)|familjen]] [[lövflugor]].<ref name = "COL"/><ref name = "source"/> Inga [[underart]]er finns listade i [[Catalogue of Life]].<ref name = "COL"/>

== Källor ==
<references>
<ref name = "COL">{{webbref |url= http://www.catalogueoflife.org/annual-checklist/2011/search/all/key/homoneura+suturalis/match/1|titel= Species 2000 & ITIS Catalogue of Life: 2011 Annual Checklist.|hämtdatum= 24 september 2012 |författare= Bisby F.A., Roskov Y.R., Orrell T.M., Nicolson D., Paglinawan L.E., Bailly N., Kirk P.M., Bourgoin T., Baillargeon G., Ouvrard D. (red.)|datum= 2011|verk= |utgivare=Species 2000: Reading, UK.}}</ref>
<ref name = "source">''Systema Dipterorum''. Pape T. & Thompson F.C. (eds), 2011-01-06</ref>
</references>

[[Kategori:Lövflugor]]
[[Kategori:Homoneura|suturalis]]

title: Systematik

Familj: Lövflugor · Lauxaniidae

Släkte: Homoneura

Art: Homoneura suturalis

title: Vetenskapligt namn


text:
# Boyagin Rock
Boyagin Rock är en klippa i Australien. Den ligger i delstaten Western Australia, omkring 110 kilometer sydost om delstatshuvudstaden Perth.
Trakten runt Boyagin Rock är nära nog obefolkad, med mindre än två invånare per kvadratkilometer.. Närmaste större samhälle är Brookton, omkring 16 kilometer nordost om Boyagin Rock.
Trakten runt Boyagin Rock består till största delen av jordbruksmark. Genomsnittlig årsnederbörd är 757 millimeter. Den regnigaste månaden är september, med i genomsnitt 139 mm nederbörd, och den torraste är februari, med 9 mm nederbörd.

title: Boyagin Rock

wikitext:
{{geobox
| Mountain
<!-- *** Mallhuvud *** -->
| name            = Boyagin Rock
| native_name     =
| other_name      =
| category        = Klippa
| etymology       =
<!-- *** Bild *** -->
| image           = Boyagin Rock (6478985431).jpg
| image_caption   =
<!-- *** Länder, regioner mm *** -->
| country         = Australien
| country_flag    = true
| state           = [[Western Australia]]
| region          =
| district        =
| municipality    =
<!-- *** Bergskedja *** -->
| range           =
<!-- *** Läge och höjd *** -->
| location        =
| elevation       = 337
| elevation_note  =
| prominence      =
| prominence_note =
| lat_d           = -32.471
| lat_m           =
| lat_s           =
| lat_NS          =
| long_d          = 116.8807
| long_m          =
| long_s          =
| long_EW         =
<!-- *** Egenskaper *** -->
| geology         =
| orogeny         =
| period          =
| biome           =
| plant           =
| animal          =
<!-- *** Tillgänglighet och bestigning *** -->
| public          =
| access          =
| ascent          =
| ascent_date     =
<!-- *** Fria fält *** -->
| free            =
| free_type       =
<!-- *** Kartor *** -->
| map             = {{Kartposition Australien|reliefkarta_om_den_finns}}
| map_caption     =
| map_locator_x   =
| map_locator_y   =
<!-- *** Fotnoter *** -->
| footnotes       =
| state_type      = Delstat
| timezone_label  = Australia/Perth
| utc_offset      = +8
| timezone        = [[Australian Western Standard Time|AWST]]
| geonames        = 2075912
| map_locator     = Australien
}}

'''Boyagin Rock''' är <!--T.RK-->en [[klippa (geologi)|klippa]] i [[Australien]].<ref name = "gn2075912"/> Den ligger i delstaten <!--ADM1-->[[Western Australia]], omkring 110 kilometer sydost om delstatshuvudstaden [[Perth, Western Australia|Perth]].

Trakten runt Boyagin Rock är nära nog obefolkad, med mindre än två invånare per kvadratkilometer.<ref name = "nasapop"/>. Närmaste större samhälle är [[Brookton (ort)|Brookton]], omkring 16 kilometer nordost om Boyagin Rock.

Trakten runt Boyagin Rock består till största delen av [[jordbruksmark]].<ref name = "nasalandcover"/> Genomsnittlig [[årsnederbörd]] är {{formatnum:757}} millimeter. Den regnigaste månaden är september, med i genomsnitt {{formatnum:139}} mm [[nederbörd]], och den torraste är februari, med {{formatnum:9}} mm nederbörd.<ref name = "nasarain"/>

== Källor ==
<references>
<ref name = "gn2075912">[{{Geonameslänk|gnid=2075912|name=boyagin%20rock}} Boyagin Rock] hos [{{Geonamesabout}} GeoNames.Org (cc-by)]; post uppdaterad 2014-04-08; databasdump nerladdad 2015-12-01</ref>
<ref name = "nasapop">{{webbref|url= http://neo.sci.gsfc.nasa.gov/view.php?datasetId=SEDAC_POP|titel= NASA Earth Observations: Population Density|hämtdatum= 30 januari 2016|efternamn= |förnamn= |datum= |verk= |utgivare= NASA/SEDAC|arkivurl= https://web.archive.org/web/20160209064446/http://neo.sci.gsfc.nasa.gov/view.php?datasetId=SEDAC_POP|arkivdatum= 9 februari 2016}}</ref>
<ref name = "nasarain">{{webbref|url= http://neo.sci.gsfc.nasa.gov/view.php?datasetId=TRMM_3B43M&year=2014|titel= NASA Earth Observations: Rainfall (1 month - TRMM)|hämtdatum= 30 januari 2016|efternamn= |förnamn= |datum= |verk= |utgivare= NASA/Tropical Rainfall Monitoring Mission|arkivurl= https://web.archive.org/web/20190419091014/https://neo.sci.gsfc.nasa.gov/view.php?datasetId=TRMM_3B43M&year=2014|arkivdatum= 19 april 2019}}</ref>
<ref name = "nasalandcover">{{webbref|url= http://neo.sci.gsfc.nasa.gov/view.php?datasetId=MCD12C1_T1|titel= NASA Earth Observations: Land Cover Classification|hämtdatum= 30 januari 2016|efternamn= |förnamn= |datum= |verk= |utgivare= NASA/MODIS|arkivurl= https://web.archive.org/web/20160228161657/http://neo.sci.gsfc.nasa.gov/view.php?datasetId=MCD12C1_T1|arkivdatum= 28 februari 2016}}</ref>
</references>

[[Kategori:Klippformationer i Western Australia]]

Land: Australien

Delstat: Western Australia

Tidszon: AWST (UTC+8)


text:
# Stenus advona
Stenus advona är en skalbaggsart som beskrevs av Thomas Casey. Stenus advona ingår i släktet Stenus och familjen kortvingar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

title: Stenus advona

wikitext:
{{robotskapad|Lsjbot|skalbaggs|datum=2013-09}}
{{Taxobox
| name = ''Stenus advona''
| status =
| image =
| image_caption =
| domain_sv =
| domain =
| regnum_sv = [[Djur]]
| regnum = Animalia
| phylum_sv = [[Leddjur]]
| phylum = Arthropoda
| classis_sv = [[Egentliga insekter]]
| classis = Insecta
| ordo_sv = [[Skalbaggar]]
| ordo = Coleoptera
| familia_sv = [[Kortvingar]]
| familia = Staphylinidae
| genus_sv =
| genus = [[Stenus]]
| species_sv =
| species = '''Stenus advona'''
| taxon = Stenus advona
| taxon_authority = [[Thomas Casey|Casey]]
| range_map =
| range_map_caption = Utbredningsområde
| image2 =
| image2_caption =
| subphylum = Hexapoda
| subphylum_sv = [[Sexfotingar]]
| superfamilia = [[Staphylinoidea]]
| superfamilia_sv =
| synonyms =
}}

'''''Stenus advona'''''<ref name = "col3"/> är en [[skalbaggar|skalbaggs]]art som beskrevs av [[Thomas Casey]]. ''Stenus advona'' ingår i [[släkte]]t ''[[Stenus]]'' och [[familj (biologi)|familjen]] [[kortvingar]].<ref name = "COL"/><ref name = "source"/> Inga [[underart]]er finns listade i [[Catalogue of Life]].<ref name = "COL"/>

== Källor ==
<references>
<ref name = "COL">{{webbref |url= http://www.catalogueoflife.org/annual-checklist/2011/search/all/key/stenus+advona/match/1|titel= Species 2000 & ITIS Catalogue of Life: 2011 Annual Checklist.|hämtdatum= 24 september 2012 |författare= Bisby F.A., Roskov Y.R., Orrell T.M., Nicolson D., Paglinawan L.E., Bailly N., Kirk P.M., Bourgoin T., Baillargeon G., Ouvrard D. (red.)|datum= 2011|verk= |utgivare=Species 2000: Reading, UK.}}</ref>
<ref name = "col3"> (1996) , database, NODC Taxonomic Code</ref>
<ref name = "source">''ITIS: The Integrated Taxonomic Information System''. Orrell T. (custodian), 2011-04-26</ref>
</references>

[[Kategori:Kortvingar]]
[[Kategori:Stenus|advona]]

title: Systematik

Ordning: Skalbaggar · Coleoptera

Överfamilj: Staphylinoidea

Familj: Kortvingar · Staphylinidae

Släkte: Stenus

Art: Stenus advona

title: Vetenskapligt namn

Auktor: Casey


text:
# Buckinghamia celsissima
Buckinghamia celsissima är en tvåhjärtbladig växtart som beskrevs av F Muell.. Buckinghamia celsissima ingår i släktet Buckinghamia och familjen Proteaceae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

title: Buckinghamia celsissima

wikitext:
{{robotskapad|Lsjbot|tvåhjärtbladiga växt|datum=2014-09}}
{{Taxobox
| name = ''Buckinghamia celsissima''
| status =
| image = Buckinghamia celsissima (Ivory Curl Tree) (6853616961).jpg
| image_caption =
| domain_sv =
| domain =
| regnum_sv = [[Växter]]
| regnum = Plantae
| divisio_sv = [[Kärlväxter]]
| divisio = Tracheophyta
| classis_sv = [[Tvåhjärtbladiga blomväxter]]
| classis = Magnoliopsida
| ordo_sv = [[Proteaordningen]]
| ordo = Proteales
| familia_sv =
| familia = [[Proteaceae]]
| genus_sv =
| genus = [[Buckinghamia]]
| species_sv =
| species = '''Buckinghamia celsissima'''
| taxon = Buckinghamia celsissima
| taxon_authority = F Muell.
| range_map =
| range_map_caption = Utbredningsområde
| image2 =
| image2_caption =
| synonyms =
}}

'''''Buckinghamia celsissima'''''<ref name = "C132"/> är en [[tvåhjärtbladiga växter|tvåhjärtbladig växtart]] som beskrevs av F Muell.. ''Buckinghamia celsissima'' ingår i [[släkte]]t ''[[Buckinghamia]]'' och [[familj (biologi)|familjen]] [[Proteaceae]].<ref name = "COL"/><ref name = "source"/> Inga underarter finns listade i [[Catalogue of Life]].<ref name = "COL"/>

== Källor ==
<references>
<ref name = "COL">{{webbref |url= http://www.catalogueoflife.org/annual-checklist/2014/details/species/id/16723484|titel= Species 2000 & ITIS Catalogue of Life: 2014 Annual Checklist.|hämtdatum= 26 May 2014 |författare= Roskov Y., Kunze T., Orrell T., Abucay L., Paglinawan L., Culham A., Bailly N., Kirk P., Bourgoin T., Baillargeon G., Decock W., De Wever A., Didžiulis V. (ed)|datum= 2014|verk= |utgivare=Species 2000: Reading, UK.}}</ref>
<ref name = "C132">F Muell., 1868 ''In: Fragm. 6: 248''</ref>
<ref name = "source">[http://worldplants.webarchiv.kit.edu/ World Plants: Synonymic Checklists of the Vascular Plants of the World]</ref>
</references>

== Externa länkar ==
*{{commonscat|Buckinghamia celsissima|''Buckinghamia celsissima''}}
* {{wikispecies|Buckinghamia celsissima|''Buckinghamia celsissima''}}

{{Robotskapad stub om proteaordningen}}

[[Kategori:Proteaordningen]]
[[Kategori:Buckinghamia|celsissima]]

title: Systematik

Ordning: Proteaordningen · Proteales

Familj: Proteaceae

Släkte: Buckinghamia

Art: Buckinghamia celsissima

title: Vetenskapligt namn

Vetenskapligt namn: § Buckinghamia celsissima

Auktor: F Muell.


text:
# Steglits
För andra betydelser, se Steglits (olika betydelser).
Steglits (Carduelis carduelis) är en liten färggrann fågel som tillhör familjen finkar. Över stora delar av sitt utbredningsområde, som sträcker sig från norra Afrika, Europa och österut till södra Sibirien, är den en vanlig häckfågel i öppna, trädrika landskap, trädgårdar och fruktodlingar.
Steglitsen har ett stort utbredningsområde, en stor global population och den bedöms inte vara hotad, utan kategoriseras som livskraftig. Den är i minskande överlag, men ökar i Sverige. Steglitsen lever mest av diverse frön, främst från tistlar och kardborrar. Fram tills nyligen inkluderades östliga systerarten grå steglits (C. caniceps) i arten, men denna urskiljs sedan 2024 som egen art.
Historiskt har den varit en uppskattad burfågel på grund av sin vackra fjäderdräkt och sin sång, och dess närhet till människan har gett den både symboliska kvaliteter och gjort den till ett populärt motiv i måleri och litteratur.

## Utseende och läte

### Utseende
Steglitsen känns igen på sin brokiga fjäderdräkt. Den är brunaktig på ovansidan. Pannan och strupen är röda. Vingarna är svarta, med ett brett, intensivt gult band. Undersidan är vit med brunaktig anstrykning och förhållandevis stora bruna fläckar. Näbben är hoptryckt från sidan, har en skarp rygg och saknar hak bakom spetsen. Stjärten är kluven. Kroppslängden är tolv centimeter, vingspannet är 21–25,5 centimeter och vikten 14–18 gram.
Östliga systerarten Grå steglits (C. caniceps), nyligen urskild som egen art ur steglitsen, skiljer sig från västliga steglitser genom att de inte har svart hjässa och saknar den svarta lodräta linjen bakom örontäckarna samt har mycket mindre vitt på huvudsidan. Vidare är de kallt grå snarare än blekbruna på bröstet, och från manteln till vingtäckarna och nedre delen av ryggen. Mönstret på vingen är även annorlunda, med breda vita ytterfan på tertialerna och inga vita spetsar på armpennorna. Näbben är längre.

### Läte
Locklätet består av ett typiskt, upprepande ”tick tickeli tickelitt” som har gett arten dess namn. Sången liknar grönsiskans och är snabb med kvittrande omväxlande toner med inslag av locklätet. Grå steglits har något avvikande läten, med hårdare och mindre pinglande sång mest bestående av upprepade serier med toner.

## Utbredning och systematik
Steglitsen förekommer över nästan hela Europa, inklusive Brittiska öarna. Den är särskilt vanlig i Medelhavsområdet. Steglitsen häckar även i västra Asien, Kaukasus, västra Himalaya och Nordafrika. De nordöstliga populationerna är flyttfåglar som flyttar sydväst om vintern. Den delas in i tio underarter med följande utbredning:
- Carduelis carduelis britannica – Brittiska öarna, nordvästra Frankrike och västra Nederländerna
- Carduelis carduelis carduelis, nordeuropeisk steglits[7] – södra Skandinavien till centrala Frankrike och Italien österut till centrala europeiska delen av Ryssland
- Carduelis carduelis parva – sydvästra Europa, nordvästra Afrika, Madeira, Balearerna och Kanarieöarna
- Carduelis carduelis tschusii – Korsika, Sardinien och Sicilien
- Carduelis carduelis balcanica – Balkan, Grekland, Kreta och nordvästra Turkiet
- Carduelis carduelis niediecki – Mellanöstern
- Carduelis carduelis brevirostris – östra Turkiet, södra Kaukasus och norra Iran
- Carduelis carduelis colchica – Krimhalvön till Kaukasus och nordöstra Turkiet
- Carduelis carduelis volgensis – södra Ukraina, södra europeiska delen av Ryssland och nordvästra Kazakstan
- Carduelis carduelis frigoris (inklusive major) – sydvästra och sydcentrala Sibirien

I fångenskap kan steglitsen korsas med kanariefågeln.

### Förekomst i Sverige
Steglits förekommer i Sverige framför allt i de södra och mellersta delarna upp till en linje från Bohuslän via södra Värmland och sydvästra Dalarna, men även vidare utmed Norrlandskusten till Norrbotten. Den överger de nordliga delarna av detta häckningsområde och flyttar i oktober–november. Delar flyttar till Väst- och Sydeuropa och återkommer i mars–april, medan andra övervintrar.

### Artuppdelning och släktskap
Tidigare inkluderades den östligare arten grå steglits (C. caniceps) i steglitsen och vissa, som svenska Birdlife Sverige gör det fortfarande. Sedan 2016 urskiljs den dock som egen art av Birdlife International och IUCN, sedan 2024 även av tongivande IOC, baserat skillnader i läten, fjäderdräkt och näbbform.
Tidigare ansågs de båda steglitserna vara nära släkt med andra europeiska finkar som hämpling, gråsiska, grönsiska och grönfink som alla placerades i släktet Carduelis. Genetiska studier har dock kastat nytt ljus över finkarnas släktskap och att finkarna traditionellt i Carduelis inte står varandra närmast. Alla utom steglitsen som är typart för Carduelis har därför lyfts ut till andra släkten. Samma studier visar också att steglitsens närmaste släktingar istället är artparet citronsiska-korsikansk siska, tidigare i Serinus. Dessa har därför istället lyfts in i Carduelis.

## Ekologi

### Föda
Steglitsen lever mest av diverse frön, med särskild förkärlek för frö från tistlar och kardborrar. Den är en skicklig klättrare som ofta klättrar i tistlar där den samlar frön.
| Ägg av nominatformen carduelis. |  | Häckande steglits |
| Ägg av nominatformen carduelis. |  | Häckande steglits |

### Häckning
Steglitsen är över stora delar av sitt utbredningsområde en vanlig häckfågel i öppna, trädrika landskap, trädgårdar och fruktodlingar. Den häckar två gånger om året – första gången i maj. Boet är skålformat och har tjocka väggar av fina stjälkar, strån, rötter, mossa och kvistar. Det brukar placeras högt i trädkronan, oftast i lövträd men ibland i barrträd. Honan bygger boet, men hanen kan bistå med att samla byggmaterial. Honan lägger fem till sex vitaktiga ägg med fina röda fläckar, som hon ruvar i tolv till 13 dagar. Ungfåglarna utfodras sedan av båda föräldrarna med frön och insekter under 13 till 15 dagar. Steglitsen blir könsmogen efter ett år och kan leva upp till tio år, även om tre år är mer normalt..

## Steglitsen och människan

### Status och hot
Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar steglitsen som livskraftig, med stort utbredningsområde och stor population. Den tros dock minska i antal. I Europa tros det häcka 27,8–42,7 miljoner par.
Steglitsen fångas fortfarande som burfågel i stora delar av utbredningsområdet och är fortsatt populär som burfågel. Framför allt i Nordafrika har den illegala fångsten ökat drastiskt sedan 1990-talet. Det syns tydligt i marknadspriset, som ökat med minskade bestånd, vilket i sin tur drivit på fångsten.

#### Status i Sverige
Steglitsen är numera en vanlig fågel i Sverige som har ökat mycket kraftigt på senare tid, de senaste tio åren med hela 112–245 %. Svenska Artdatabanken listar beståndet i Sverige som livskraftigt.

### Som burfågel
Historiskt har steglitsen varit en vanlig burfågel. Över stora delar av dess utbredningsområde, exempelvis inom EU, är det i dag förbjudet att fånga eller inneha vilda fåglar, varför den i dessa områden inte längre förekommer som burfågel förutom i undantagsfall. Trots detta fångas arten illegalt och steglitshanar hålls som burfågel i södra Europa, bland annat i Grekland och på Malta.

### Inom kulturen
Steglitsen var en viktig symbol under medeltiden och förekommer i en stor mängd målningar från denna tid, speciellt i bilder av madonnan och barnet. I boken The Symbolic Goldfinch från 1946 listar den amerikanska konstvetaren och ornitologen Herbert Friedmann inte mindre än 486 målningar från perioden 1260–1500 e.Kr. där steglitsen förekommer. Främst förekommer fågeln i italienska målningar men även i verk från Ryssland, Böhmen, Bayern, Frankrike, Spanien, Portugal, Nederländerna och England.
Steglitsens symboliska kvaliteter under medeltiden bottnar i flera legender. En är den grekiska legenden om fågeln kharadrios (χαραδριός), en art som sades förekomma i floddalar (från kharadra, som betyder ’ravin’). Det sades att man kunde bli botad från gulsot om man tittade in i fågelns besynnerliga gula ögon. Vilken art det gällde var omdiskuterat. Bland annat ansågs det vara tjockfoten, men även sommargyllingen, strandpipare och ljungpipare föreslogs, även om den senare inte ens har gula ögon. I den grekiska kristna texten Physiologus från första århundradet efter Kristus kopplas legenden om kharadrios till Jesus centrala mission att frälsa människan. Vid den här tiden flyttas även fokus från de gula ögonen till fåglar med gul fjäderdräkt, varför myten även kopplas till steglitsen.
En annan legend som var viktig i kopplingen mellan steglitsen och Kristus bottnar också i steglitsens fjäderdräkt men nu handlar den om den röda färgen på fågelns huvud. Legenden berättar om en liten fågel som drog törnen ur Jesu panna när han hängde på korset och fågeln färgades då röd av Jesu blod. Flera arter, utöver steglitsen har kopplats till legenden, bland annat rödhaken och ladusvalan. Men till skillnad från de två senare hade steglitsen även en naturlig koppling till tistlar då den gärna äter tistelfrön.
Steglitsen förekommer även i flera målningar av Edens lustgård, som i Hieronymus Boschs Lustarnas trädgård från cirka 1510. Ett senare exempel på en känd målning av arten är Steglitsan från 1654 av Rembrandts lärjunge Carel Fabritius. Den senare målningen har gett namn åt Donna Tartts roman Steglitsan från 2013.

### Namn
Trivialnamnet steglits (uttal [stegˈlɪts], [ˈstéːglɪts] eller [ˈstèːgˌlɪts]), och det föråldrade steglitsa, är ljudhärmande (onomatopoetiskt) och efterliknar locklätet. Det har motsvarigheter i danskans stillits och tyskans Stieglitz och lånades in i svenskan från medellågtyskans stigelitze på 1500-talet. Ursprungligen är ordet ett inlån till tyskan från slaviska språk på 1100-talet och är besläktat med tjeckiska/slovakiska stehlík, polska szczygieł, äldre slovenska ščegljec och ryska щегол (ščegól).

title: Steglits

wikitext:
{{Olika betydelser}}
{{Taxobox
| name = Steglits
| status = LC
| status_ref = <ref name="IUCN">{{IUCN2020-3|assessors=[[BirdLife International]]|år=2019|id=103764950/152615959 |titel=Carduelis carduelis|hämtdatum=6 januari 2021}}</ref>
| image = Carduelis carduelis 1 (Marek Szczepanek) (cropped).jpg
| image_caption = [[Adult]] steglits.
| range_map = Carduelis carduelis map.png
| range_map_caption = '''Utbredning av båda steglitsarterna (se text)'''
''carduelis'':
1 sommar, 2 året runt
''caniceps'':
3 sommar, 4 året runt'''
| image2 =European Goldfinch (Carduelis carduelis) (W1CDR0001491 BD15).ogg
| image2_caption =
| domain_sv = [[Eukaryoter]]
| domain = Eukaryota
| regnum_sv = [[Djur]]
| regnum = Animalia
| phylum_sv = [[Ryggsträngsdjur]]
| phylum = Chordata
| subphylum_sv = [[Ryggradsdjur]]
| subphylum = Vertebrata
| classis_sv = [[Fåglar]]
| classis = Aves
| ordo_sv = [[Tättingar]]
| ordo = Passeriformes
| familia_sv = [[Finkar]]
| familia = Fringillidae
| genus_sv =
| genus = [[Carduelis]]
| species_sv = '''Steglits'''
| species = C. carduelis
| taxon = Carduelis carduelis
| taxon_authority = [[Carl von Linné|Linné]], [[1758]]
| synonyms =
* Steglitsa (föråldrat)<ref name="saol-steglitsa">{{SAOL|ord=steglitsa}}</ref>
* Steglisa (föråldrat)<ref name="saob">{{SAOL|steglits}}</ref>
}}

'''Steglits''' (''Carduelis carduelis'') är en liten färggrann [[fågel]] som tillhör [[Familj (biologi)|familjen]] [[finkar]]. Över stora delar av sitt utbredningsområde, som sträcker sig från norra Afrika, Europa och österut till södra Sibirien, är den en vanlig häckfågel i öppna, trädrika landskap, trädgårdar och fruktodlingar.

Steglitsen har ett stort utbredningsområde, en stor global population och den bedöms inte vara hotad, utan kategoriseras som livskraftig. Den är i minskande överlag, men ökar i Sverige. Steglitsen lever mest av diverse frön, främst från tistlar och kardborrar. Fram tills nyligen inkluderades östliga systerarten [[grå steglits]] (''C. caniceps'') i arten, men denna urskiljs sedan 2024 som egen art.

Historiskt har den varit en uppskattad burfågel på grund av sin vackra fjäderdräkt och sin sång, och dess närhet till människan har gett den både symboliska kvaliteter och gjort den till ett populärt motiv i måleri och litteratur.

== Utseende och läte ==
=== Utseende ===
[[Fil:Carduelis carduelis 2 (Marek Szczepanek).jpg|thumb|left|[[Juvenil]].]]
Steglitsen känns igen på sin brokiga fjäderdräkt. Den är brunaktig på ovansidan. Pannan och strupen är röda. Vingarna är svarta, med ett brett, intensivt gult band.<ref name=dof>[http://www.dofbasen.dk/ART/art.php?art=16530 "Stillits (Carduelis carduelis)".] Dofbasen.dk. Läst 23 maj 2013. {{da ikon}}</ref> Undersidan är vit med brunaktig anstrykning och förhållandevis stora bruna fläckar. Näbben är hoptryckt från sidan, har en skarp rygg och saknar hak bakom spetsen. Stjärten är kluven. Kroppslängden är tolv centimeter, vingspannet är 21–25,5 centimeter och vikten 14–18 gram.<ref name=dof/>

[[Fil:Servian - Chardonnerets en groupe 01.jpg|thumb|left|Även på långt håll syns steglitsen karakteristiska gulsvarta vingar i flykten.]]

Östliga systerarten [[Grå steglits]] (''C. caniceps''), nyligen urskild som egen art ur steglitsen, skiljer sig från västliga steglitser genom att de inte har svart hjässa och saknar den svarta lodräta linjen bakom örontäckarna samt har mycket mindre vitt på huvudsidan. Vidare är de kallt grå snarare än blekbruna på bröstet, och från manteln till vingtäckarna och nedre delen av ryggen. Mönstret på vingen är även annorlunda, med breda vita ytterfan på tertialerna och inga vita spetsar på armpennorna. Näbben är längre.<ref name=hbw>del Hoyo, J. & Collar, N. (2017). Eastern Goldfinch (Carduelis caniceps). I: del Hoyo, J., Elliott, A., Sargatal, J., Christie, D.A. & de Juana, E. (red.). Handbook of the Birds of the World Alive. Lynx Edicions, Barcelona. (hämtad från http://www.hbw.com/node/1344135 2017-03-30).</ref>

=== Läte ===
[[File:Щегол черноголовый цветочки ивы щиплет (Carduelis carduelis), Крылатские холмы.jpg|thumb|left]]
Locklätet består av ett typiskt, upprepande ”tick tickeli tickelitt” som har gett arten dess namn.<ref name=dof/> Sången liknar [[grönsiska]]ns och är snabb med kvittrande omväxlande toner med inslag av locklätet. [[Grå steglits]] har något avvikande läten, med hårdare och mindre pinglande sång mest bestående av upprepade serier med toner.<ref name=hbw/>

== Utbredning och systematik ==
Steglitsen förekommer över nästan hela Europa, inklusive [[Brittiska öarna]]. Den är särskilt vanlig i Medelhavsområdet. Steglitsen häckar även i västra [[Asien]], [[Kaukasus]], västra [[Himalaya]] och [[Nordafrika]]. De nordöstliga populationerna är flyttfåglar som flyttar sydväst om vintern. Den delas in i tio underarter med följande utbredning:<ref name=IOC>Gill F, D Donsker & P Rasmussen  (Eds). 2024. IOC World Bird List (v14.2). doi :  10.14344/IOC.ML.14.2.</ref>
* ''Carduelis carduelis britannica'' – [[Brittiska öarna]], nordvästra [[Frankrike]] och västra [[Nederländerna]]
* ''Carduelis carduelis carduelis'', '''nordeuropeisk steglits'''<ref name=SF>BirdLife Sverige, [Sveriges fågeltaxa https://birdlife.se/tk/vastpalearktislistan/sverige-underarter/]</ref> – södra [[Skandinavien]] till centrala [[Frankrike]] och [[Italien]] österut till centrala europeiska delen av [[Ryssland]]
* ''Carduelis carduelis parva'' – sydvästra Europa, nordvästra Afrika, [[Madeira]], [[Balearerna]] och [[Kanarieöarna]]
* ''Carduelis carduelis tschusii'' – [[Korsika]], [[Sardinien]] och [[Sicilien]]
* ''Carduelis carduelis balcanica'' – [[Balkan]], [[Grekland]], [[Kreta]] och nordvästra [[Turkiet]]
* ''Carduelis carduelis niediecki'' – [[Mellanöstern]]
* ''Carduelis carduelis brevirostris'' – östra [[Turkiet]], södra [[Kaukasus]] och norra [[Iran]]
* ''Carduelis carduelis colchica'' – [[Krimhalvön]] till [[Kaukasus]] och nordöstra [[Turkiet]]
* ''Carduelis carduelis volgensis'' – södra [[Ukraina]], södra europeiska delen av [[Ryssland]] och nordvästra [[Kazakstan]]
* ''Carduelis carduelis frigoris'' (inklusive ''major'') – sydvästra och sydcentrala [[Sibirien]]

I fångenskap kan steglitsen korsas med [[kanariefågel]]n.

=== Förekomst i Sverige ===
Steglits förekommer i Sverige framför allt i de södra och mellersta delarna upp till en linje från Bohuslän via södra Värmland och sydvästra Dalarna, men även vidare utmed Norrlandskusten till Norrbotten. Den överger de nordliga delarna av detta häckningsområde och flyttar i oktober–november. Delar flyttar till Väst- och Sydeuropa och återkommer i mars–april, medan andra övervintrar.

=== Artuppdelning och släktskap ===
Tidigare inkluderades den östligare arten [[grå steglits]] (''C. caniceps'') i steglitsen och vissa, som svenska [[Birdlife Sverige]] gör det fortfarande. Sedan 2016 urskiljs den dock som egen art av [[Birdlife International]] och [[IUCN]], sedan 2024 även av tongivande IOC,<ref name=IOC/> baserat skillnader i läten, fjäderdräkt och näbbform.

Tidigare ansågs de båda steglitserna vara nära släkt med andra europeiska finkar som [[hämpling]], [[gråsiska]], [[grönsiska]] och [[grönfink]] som alla placerades i släktet ''[[Carduelis]]''. Genetiska studier har dock kastat nytt ljus över finkarnas släktskap och att finkarna traditionellt i ''Carduelis'' inte står varandra närmast.<ref>Zuccon, D., Prys-Jones, R., P.C. Rasmussen, and P.G.P. Ericson (2012), The phylogenetic relationships and generic limits of finches (Fringillidae), Mol. Phylogenet. Evol. 62, 581-596.</ref> Alla utom steglitsen som är typart för ''Carduelis'' har därför lyfts ut till andra släkten. Samma studier visar också att steglitsens närmaste släktingar istället är artparet [[citronsiska]]-[[korsikansk siska]], tidigare i ''Serinus''. Dessa har därför istället lyfts in i ''Carduelis''.

== Ekologi ==
=== Föda ===
Steglitsen lever mest av diverse frön, med särskild förkärlek för frö från [[Tistelsläktet|tistlar]] och [[Kardborresläktet|kardborrar]].<ref name=dof/> Den är en skicklig klättrare som ofta klättrar i tistlar där den samlar frön.
{{Dubbel bild|right|Carduelis carduelis carduelis MHNT 223 Lambézellec.jpg|180|Goldfinch nesting444.jpg|205|Ägg av nominatformen ''carduelis''.|Häckande steglits}}

=== Häckning ===
Steglitsen är över stora delar av sitt utbredningsområde en vanlig häckfågel i öppna, trädrika landskap, trädgårdar och fruktodlingar. Den häckar två gånger om året<ref name=dof/> – första gången i maj. Boet är skålformat och har tjocka väggar av fina stjälkar, strån, rötter, mossa och kvistar. Det brukar placeras högt i trädkronan, oftast i lövträd men ibland i barrträd. Honan bygger boet, men hanen kan bistå med att samla byggmaterial. Honan lägger fem till sex vitaktiga ägg med fina röda fläckar, som hon ruvar i tolv till 13 dagar. Ungfåglarna utfodras sedan av båda föräldrarna med frön och insekter under 13 till 15 dagar.<ref name=dof/> Steglitsen blir könsmogen efter ett år och kan leva upp till tio år, även om tre år är mer normalt.<ref name=dof/>.

== Steglitsen och människan ==
[[Fil:Fabritius-vink.jpg|mini|stående|Målningen ''Steglitsan'' från 1654 av [[Carel Fabritius]].]]
=== Status och hot ===
Internationella naturvårdsunionen [[IUCN]] kategoriserar steglitsen som [[livskraftig]], med stort utbredningsområde och stor population. Den tros dock minska i antal. I Europa tros det häcka 27,8–42,7 miljoner par.<ref>BirdLife International. 2015. European Red List of Birds. Office for Official Publications of the European Communities, Luxembourg.</ref>

Steglitsen fångas fortfarande som burfågel i stora delar av utbredningsområdet och är fortsatt populär som burfågel.<ref>Hagemeijer, E.J.M. and Blair, M.J. 1997. The EBCC atlas of European breeding birds: their distribution and abundance. T. and A. D. Poyser, London.</ref> Framför allt i Nordafrika har den illegala fångsten ökat drastiskt sedan 1990-talet.<ref name=Khelifa>Khelifa, R.; Zebsa, R.; Amari, H.; Mellal, M. K.; Bensouilah, S.; Laouar, A.; Mahdjoub, H. 2017. Unravelling the drastic range retraction of an emblematic songbird of North Africa: potential threats to Arfo-Palearctic migratory birds. Scientific Reports 7: 1092</ref> Det syns tydligt i marknadspriset, som ökat med minskade bestånd, vilket i sin tur drivit på fångsten.<ref name=Khelifa/>

==== Status i Sverige ====
Steglitsen är numera en vanlig fågel i Sverige som har ökat mycket kraftigt på senare tid, de senaste tio åren med hela 112–245 %. Svenska Artdatabanken listar beståndet i Sverige som [[livskraftig]]t.<ref name=artfakta>[https://artfakta.se/naturvard/taxon/carduelis-carduelis-103043 Artfakta om steglits], ArtDatabanken.</ref>

=== Som burfågel ===
Historiskt har steglitsen varit en vanlig burfågel. Över stora delar av dess utbredningsområde, exempelvis inom [[Europeiska unionen|EU]], är det i dag förbjudet att fånga eller inneha vilda fåglar, varför den i dessa områden inte längre förekommer som burfågel förutom i undantagsfall.<ref>''[http://ec.europa.eu/environment/nature/legislation/birdsdirective/ EU:s Fågeldirektiv]''</ref> Trots detta fångas arten illegalt och steglitshanar hålls som burfågel i södra Europa, bland annat i [[Grekland]] och på [[Malta]].<ref>http://www.travel-to-santorini.com/page.php?page_id=371</ref>

=== Inom kulturen ===
[[Fil:Leonardo da Vinci attributed - Madonna Litta.jpg|thumb|left|Det sitter en steglits vid jungfru Marias hjärta i målningen ''Litta Madonna'', en målning från [[Leonardo da Vinci]]s ateljé.]]
Steglitsen var en viktig [[symbol]] under [[medeltiden]] och förekommer i en stor mängd målningar från denna tid, speciellt i bilder av madonnan och barnet.<ref name="Cocker"/> I boken ''The Symbolic Goldfinch'' från 1946 listar den amerikanska konstvetaren och ornitologen [[Herbert Friedmann]] inte mindre än 486 målningar från perioden 1260–1500 e.Kr. där steglitsen förekommer.<ref name="Cocker"/> Främst förekommer fågeln i italienska målningar men även i verk från [[Ryssland]], [[Böhmen]], [[Bayern]], [[Frankrike]], [[Spanien]], [[Portugal]], [[Nederländerna (region)|Nederländerna]] och England.<ref name="Cocker"/>

Steglitsens symboliska kvaliteter under medeltiden bottnar i flera [[legend]]er. En är den grekiska legenden om fågeln ''kharadrios'' (χαραδριός), en art som sades förekomma i floddalar (från ''kharadra'', som betyder ’ravin’). Det sades att man kunde bli botad från [[gulsot]] om man tittade in i fågelns besynnerliga gula ögon.<ref name="Cocker"/> Vilken art det gällde var omdiskuterat. Bland annat ansågs det vara [[tjockfot]]en, men även [[sommargylling]]en, [[strandpipare]] och [[ljungpipare]] föreslogs, även om den senare inte ens har gula ögon.<ref name="Cocker"/> I den grekiska kristna texten ''Physiologus'' från första århundradet efter Kristus kopplas legenden om ''kharadrios'' till Jesus centrala mission att frälsa människan. Vid den här tiden flyttas även fokus från de gula ögonen till fåglar med gul fjäderdräkt, varför myten även kopplas till steglitsen.<ref name="Cocker"/>

En annan legend som var viktig i kopplingen mellan steglitsen och Kristus bottnar också i steglitsens fjäderdräkt men nu handlar den om den röda färgen på fågelns huvud. Legenden berättar om en liten fågel som drog törnen ur Jesu panna när han hängde på korset och fågeln färgades då röd av Jesu blod.<ref name="Cocker"/> Flera arter, utöver steglitsen har kopplats till legenden, bland annat [[rödhake]]n och [[ladusvala]]n. Men till skillnad från de två senare hade steglitsen även en naturlig koppling till [[tistlar]] då den gärna äter tistelfrön.<ref name="Cocker">{{bokref | efternamn = Cocker | förnamn = Mark | medförfattare = David Tipling| titel = Birds and people | upplaga = | år = 2013| utgivare = HelmJonathan Cape | utgivningsort = London| isbn = 9780224081740 | sid = 500–502}}</ref>

Steglitsen förekommer även i flera målningar av [[Edens lustgård]], som i [[Hieronymus Bosch]]s ''[[Lustarnas trädgård]]'' från cirka 1510. Ett senare exempel på en känd målning av arten är ''Steglitsan'' från 1654 av [[Rembrandt]]s lärjunge [[Carel Fabritius]]. Den senare målningen har gett namn åt [[Donna Tartt]]s roman ''[[Steglitsan]]'' från 2013.

=== Namn ===
Trivialnamnet ''steglits'' (uttal {{IPA-uttal|stegˈlɪts}}, {{IPA-uttal|ˈstéːglɪts}} eller {{IPA-uttal|ˈstèːgˌlɪts}}<ref name="saob"/><ref>{{SAOB|steglits|år=1989}}</ref>), och det föråldrade ''steglitsa'', är [[Onomatopoetikon|ljudhärmande]] (onomatopoetiskt) och efterliknar locklätet.<ref name="saob"/> Det har motsvarigheter i [[danska]]ns ''stillits'' och [[tyska]]ns ''Stieglitz'' och lånades in i svenskan från [[lågtyska|medellågtyska]]ns ''stigelitze'' på 1500-talet. Ursprungligen är ordet ett inlån till tyskan från [[slaviska språk]] på 1100-talet och är besläktat med [[tjeckiska]]/[[slovakiska]] ''stehlík'', [[polska]] ''szczygieł'', äldre [[slovenska]] ''ščegljec'' och [[ryska]] щегол (''ščegól'').

== Referenser ==
=== Noter ===
<references/>
=== Källor ===
* Roland Staav & Thord Fransson (1991) ''Nordens fåglar'', andra upplagan, Stockholm, {{ISBN|91-1-913142-9}}
* Christopher Perrins & David Attenborough (1987) ''Fågelliv i Europa'', översättning Juhani Vuorinen, Stockholm, {{ISBN|91-34-50909-7}}
* {{runeberg.org|nfce|0356.html Sisksläktet}}

== Externa länkar ==
* {{Svalanrapporter|103043}}
* {{Commons|Carduelis carduelis|steglits}}
* {{Wikispecies|Carduelis carduelis|steglits}}
* [https://www.xeno-canto.org/species/Carduelis-carduelis Läten på xeno-canto.org]

{{taxonbar}}

[[Kategori:Fåglar i palearktiska regionen]]
[[Kategori:Finkar]]

title: Systematik

Familj: Finkar · Fringillidae

Släkte: Carduelis

Art: Steglits · C. carduelis

title: Vetenskapligt namn

Vetenskapligt namn: § Carduelis carduelis

Auktor: Linné, 1758

title: Utbredning

Utbredning: Utbredning av båda steglitsarterna (se text) · carduelis: · 1 sommar, 2 året runt · caniceps: · 3 sommar, 4 året runt

title: Synonymer

Synonymer: - Steglitsa (föråldrat) - Steglisa (föråldrat)


text:
# Pseudohypaspidius silvestrei
Pseudohypaspidius silvestrei är en skalbaggsart som beskrevs av Soula 2002. Pseudohypaspidius silvestrei ingår i släktet Pseudohypaspidius och familjen Rutelidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

title: Pseudohypaspidius silvestrei

wikitext:
{{robotskapad|Lsjbot|skalbaggs|datum=2013-08}}
{{Taxobox
| name = ''Pseudohypaspidius silvestrei''
| status =
| image =
| image_caption =
| domain_sv =
| domain =
| regnum_sv = [[Djur]]
| regnum = Animalia
| phylum_sv = [[Leddjur]]
| phylum = Arthropoda
| classis_sv = [[Egentliga insekter]]
| classis = Insecta
| ordo_sv = [[Skalbaggar]]
| ordo = Coleoptera
| familia_sv =
| familia = [[Rutelidae]]
| genus_sv =
| genus = [[Pseudohypaspidius]]
| species_sv =
| species = '''Pseudohypaspidius silvestrei'''
| taxon = Pseudohypaspidius silvestrei
| taxon_authority = Soula, 2002
| range_map =
| range_map_caption = Utbredningsområde
| image2 =
| image2_caption =
| subphylum = Hexapoda
| subphylum_sv = [[Sexfotingar]]
| superfamilia = [[Scarabaeoidea]]
| superfamilia_sv =
| synonyms =
}}

'''''Pseudohypaspidius silvestrei'''''<ref name = "col4526"/> är en [[skalbaggar|skalbaggs]]art som beskrevs av Soula 2002. ''Pseudohypaspidius silvestrei'' ingår i [[släkte]]t ''[[Pseudohypaspidius]]'' och [[familj (biologi)|familjen]] [[Rutelidae]].<ref name = "COL"/><ref name = "source"/> Inga [[underart]]er finns listade i [[Catalogue of Life]].<ref name = "COL"/>

== Källor ==
<references>
<ref name = "COL">{{webbref |url= http://www.catalogueoflife.org/annual-checklist/2011/search/all/key/pseudohypaspidius+silvestrei/match/1|titel= Species 2000 & ITIS Catalogue of Life: 2011 Annual Checklist.|hämtdatum= 24 september 2012 |författare= Bisby F.A., Roskov Y.R., Orrell T.M., Nicolson D., Paglinawan L.E., Bailly N., Kirk P.M., Bourgoin T., Baillargeon G., Ouvrard D. (red.)|datum= 2011|verk= |utgivare=Species 2000: Reading, UK.}}</ref>
<ref name = "col4526">Soula M. (2002) Rutelini 2, Les Coléopterès du Monde 26,2:117-296</ref>
<ref name = "source">''Scarabs: World Scarabaeidae Database''. Schoolmeesters P., 2011-05-30</ref>
</references>

[[Kategori:Skalbaggar]]
[[Kategori:Pseudohypaspidius|silvestrei]]

title: Systematik

Överfamilj: Scarabaeoidea

Familj: Rutelidae

Släkte: Pseudohypaspidius

Art: Pseudohypaspidius silvestrei

title: Vetenskapligt namn

Auktor: Soula, 2002


text:
# Alluaudomyia fimbriatinervis
Alluaudomyia fimbriatinervis är en tvåvingeart som beskrevs av Clastrier 1958. Alluaudomyia fimbriatinervis ingår i släktet Alluaudomyia och familjen svidknott.
Artens utbredningsområde är Senegal. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

title: Alluaudomyia fimbriatinervis

wikitext:
{{robotskapad|Lsjbot|tvåvinge|datum=2013-07}}
{{Taxobox
| name = ''Alluaudomyia fimbriatinervis''
| status =
| image =
| image_caption =
| domain_sv =
| domain =
| regnum_sv = [[Djur]]
| regnum = Animalia
| phylum_sv = [[Leddjur]]
| phylum = Arthropoda
| classis_sv = [[Egentliga insekter]]
| classis = Insecta
| ordo_sv = [[Tvåvingar]]
| ordo = Diptera
| familia_sv = [[Svidknott]]
| familia = Ceratopogonidae
| genus_sv =
| genus = [[Alluaudomyia]]
| species_sv =
| species = '''Alluaudomyia fimbriatinervis'''
| taxon = Alluaudomyia fimbriatinervis
| taxon_authority = Clastrier, 1958
| range_map =
| range_map_caption = Utbredningsområde
| image2 =
| image2_caption =
| subphylum = Hexapoda
| subphylum_sv = [[Sexfotingar]]
| synonyms =
}}

'''''Alluaudomyia fimbriatinervis'''''<ref name = "COL"/> är en [[tvåvingar|tvåvinge]]art som beskrevs av Clastrier 1958. ''Alluaudomyia fimbriatinervis'' ingår i [[släkte]]t ''[[Alluaudomyia]]'' och [[familj (biologi)|familjen]] [[svidknott]].<ref name = "COL"/><ref name = "source"/>

Artens utbredningsområde är [[Senegal]].<ref name = "COL"/> Inga [[underart]]er finns listade i [[Catalogue of Life]].<ref name = "COL"/>

== Källor ==
<references>
<ref name = "COL">{{webbref |url= http://www.catalogueoflife.org/annual-checklist/2011/search/all/key/alluaudomyia+fimbriatinervis/match/1|titel= Species 2000 & ITIS Catalogue of Life: 2011 Annual Checklist.|hämtdatum= 24 september 2012 |författare= Bisby F.A., Roskov Y.R., Orrell T.M., Nicolson D., Paglinawan L.E., Bailly N., Kirk P.M., Bourgoin T., Baillargeon G., Ouvrard D. (red.)|datum= 2011|verk= |utgivare=Species 2000: Reading, UK.}}</ref>
<ref name = "source">''Systema Dipterorum''. Pape T. & Thompson F.C. (eds), 2011-01-06</ref>
</references>

{{Robotskapad stub om svidknott}}

[[Kategori:Svidknott]]
[[Kategori:Alluaudomyia|fimbriatinervis]]

title: Systematik

Familj: Svidknott · Ceratopogonidae

Släkte: Alluaudomyia

Art: Alluaudomyia fimbriatinervis

title: Vetenskapligt namn

Auktor: Clastrier, 1958