text:
# Turkos
Den här artikeln handlar om mineralet turkos, för färgen se Turkos (färg).
Turkos är ett blått- till grönfärgat kryptokristallint, sekundärt fosfatmineral med den kemiska sammansättningen CuAl6(PO4)4(OH)8·4H2O.
Turkos är sällsynt och finare fyndigheter är dyrbara. Dess unika färgton har gjort att den använts till smycken och dekorativa inlägg under flera tusen år. Liksom fallet är för många andra opaka halvädelstenar har syntetisk turkos och imitationer, som kan vara mycket svåra att skilja från naturlig turkos, i modern tid gjort att dess popularitet minskat.
Ordet "turkos" är gammalt och kommer förmodligen från franskans pierre turquoise, "turkisk sten". Namngivningen bygger på en missuppfattning; turkos förekommer inte i Turkiet, men handeln mellan turkarna och Västeuropa gjorde att den kom att associeras med Mindre Asien. Den förekommer i stället i Iran och Afghanistan, där den kallas "firuze".

## Egenskaper
Turkos har en kryptokristallin grundmassa och de mycket små kornen gör att mineralets egenskaper varierar kraftigt. Det är skört med en maximal hårdhet något lägre än 6 på Mohs hårdhetsskala eller något högre än vanligt fönsterglas. Skörheten gör också turkos poröst med en relativ densitet på 2,60–2,90. Trots den relativt låga hårdheten tål turkos att poleras. Kristallerna är inte skönjbara för blotta ögat men genom röntgenanalys har man lyckats påvisa att mineralets kristallstruktur är triklint.
Färgen är lika varierande som mineralets övriga egenskaper; från vitt till blekt blått (av kopparn), från blågrönt till gulaktigt grönt (då järn substituerar aluminium). Turkos har en vaxartad glans och är vanligen opak men tunna sektioner kan vara semitransparenta. Strecket är blekt blått och brottet mussligt vilket ger vaxglansen. Turkos är inte lösligt i upphettad saltsyra. I turkos kan förekomma korn av pyrit eller mörka ådror av mörkt limonit.
Brytningsindex (mätt med natriumljus 589,3 nanometer) för turkos är omkring 1,61–1,62. Detta är dock endast ett medelvärde och mätningar med gemmologiska refraktometrar kan ge högst olika resultat beroende på turkosens polykristallina natur. Från enstaka, sällsynta prover har 1,61–1,65 uppmätts med en positiv biaxiell dubbelbrytning på Δ0,04. I ett absorptionsspektrum erhållet med ett spektroskop syns (vid starkt reflekterat ljus) en linje vid 432 nanometer och ett svagt band vid 460 nanometer. Långvågig ultraviolett strålning får turkos att fluorescera i grönt men varken kortvågig ultraviolett strålning eller röntgenstrålning ger samma effekt.

## Uppkomst
Turkos är ett sekundärt mineral och bildas supergent då sura vattenlösningar filtreras vid vittring och oxidation av andra mineral. Exempelvis kan kopparn komma från en primär kopparsulfid som kopparkis eller sekundära karbonater som malakit eller azurit; aluminiumet kan komma från fältspat; och fosforn från apatit.
Klimatfaktorer tycks ha avgörande betydelse eftersom turkos främst förekommer i torra regioner som sprickfyllningar och noduler i magmatiska bergarter, ofta tillsammans med limonit och andra järnoxider. Turkos mineraliseras vanligen ned till djup på mindre än tjugo meter, även om mineralet kan förekomma på större djup då sekundära lösningar tränger ned i sprickor.
Även om turkos vanligen sägs ha ett supergent ursprung finns hypoteser som istället förordar ett hypogent ursprung. Enligt dessa ska hydrotermiska processer föra vattenlösningarna upp till de översta jordlagren från stora djup. När lösningarna svalnar vid jordytan ska de reagera med och filtrera bort grundämnen från äldre mineral för att fällas ut i sprickor i den omgivande bergarten. Många förekomster av turkos stämmer dock dåligt överens med ett förmodat hypogent ursprung. Fynd av vätskeinneslutningar med två faser i turkoskorn pekar på förhöjda homogeniseringstemperaturer på 90–190 °C, vilket återstår att förklara.
Turkos är nästan alltid kryptokristallint och massivt utan kristallplan och kristaller, även på mikroskopisk nivå, är mycket sällsynta. Turkos saknar helt karaktäristisk yttre form och förekommer istället vanligen i sprickfyllningar med nodulär, botryoidal habitus. Turkos i form av stalaktiter har observerats och turkos kan genom pseudomorfos ersätta fältspat, apatit, andra mineral och till och med fossil – odontolit är fossil av ben, tänder eller elfenben som ersatts av turkos eller något annan fosfatmineral som till exempel vivianit. Sammanväxt med andra sekundära mineral som krysokolla är vanlig.

## Förekomst
Turkos hör till de första ädel- och halvädelstenar som människan började bryta. De flesta ursprungliga historiska fyndorter har tömts och övergivits men några enstaka är faktiskt ännu aktiva. Fynden vid dessa gruvor är begränsade vilket gör driften vid dessa orter småskalig och ofta helt manuell. Dessutom ligger dessa fyndorter ofta otillgängligt till och utvinningen är ofta säsongsbaserad.
Turkos förekommer även som biprodukt vid storskaliga koppargruvor, i synnerhet i USA.

### Iran
I minst två tusen år har den historiska region som kallats Persien varit den mest betydelsefulla producenten av turkos. Den "perfekt" himmelsblå fyndigheten är begränsad till det gruvtäta berget Ali-mersai i Khorasan i nordöstra Iran. Där är en vittrad trakyt värdbergart som förekommer både in situ mellan lager av limonit och sandsten och som talus vid bergets fot.
Den iranska turkosen är tillsammans med den från Sinaihalvön de äldsta kända och förmodligen källan till det första turkosmaterialet som hitta till Europa. Trots vita fläckar gör den iranska turkosens hårdhet och eftertraktade blå färg att fynden där hör till de högst värderade.

### Sinai
Förmodligen redan före den första dynastin i Egypten (3 000 f.Kr.) utvanns turkos på Sinaihalvön som kallades "Turkosens land". I regionen finns sex gruvor alla belägna längs med halvöns sydvästra kust på ett område på omkring 650 km². De två viktigaste gruvorna, förmodligen också de äldsta i världen, är Serabit el-Khadim och Wadi Maghareh.
Turkosfyndigheter förekommer i sandsten som täcks, eller varit täckt, av basalt. Koppar- och järngruvor förekommer i samma område men storskalig turkosutvinning är olönsam. Lokala beduiner utvinner ibland turkos med hjälp av hemmagjorda sprängmedel och riskerar livet både genom kollapsande gruvgångar och störtfloder.
Egyptisk turkos är något grönare och har starkare lyster än iransk men betraktas som stabil. Dess yta innehåller små blå skivor som turkos från andra lokaliteter saknar. Israeliska fynd av turkos, krysokolla och malakit i Eliat kallas "Israels nationalsten" och säljs som turistföremål av lokala hantverkare.

### USA
I sydvästra USA finns betydande fynd av turkos, bland annat i Arizona, Kalifornien, Colorado, New Mexico och Nevada. I New Mexico och Kalifornien utvanns turkos med stenredskap av ursprungsbefolkningen. Fyndigheterna i New Mexico är helt uttömda men i Kalifornien återstår en gruva där turkos utvinns kommersiellt.
Turkos förekommer som ådror eller sprickofyllnader och som kompakta och små klimpar. De flesta fyndigheterna är av låg kvalité men sällsynta fyndigheter kan konkurrera med iransk turkos vad gäller stabilitet och färgton. I Arizona utvinns turkos som en biprodukt vid koppargruvor och delstaten är med sin "Bisbee Blue" den viktigaste producenten av turkos. En annan betydande producent är Nevada som har 75–100 gruvor i drift.
I Virginia upptäcktes 1912 enskilda, vanligen mindre än en millimeter stora, turkoskristaller. Fram till 1980-talet trodde man att detta var den enda fyndorten för dessa kristaller, men sedan dess har de eftertraktade kristallerna hittats på ytterligare 27 platser.

### Andra fyndorter
I Kina har turkos utvunnits i åtminstone 3 000 år. Högkvalitativ turkos hittas i vittrad kalksten i Hubei-provinsen. I Tibet har grön turkos länge varit uppskattat och högkvalitativa (men ifrågasatta) fynd har rapporterats från de västra och östra regionerna. Enligt Marco Polo utvanns turkos i dagens Sichuan.
Turkos förekommer även i Afghanistan, Australien, Chile, Cornwall, Sachsen, Schlesien och Turkestan.

## Historia
Turkosens färg har uppskattats i de flesta tidiga civilisationer: Forntida Egypten, aztekerna, Persien, Mesopotamien, Indusdalen och, i begränsad omfattning, även i Kina sedan Shangdynastin. Trots att turkos hör till de allra äldsta ädelstenarna förekommer den bara sällsynt i Europa före 1300-talet. Turkos tycks ha varit helt okänt i Indien förre Mogulriket och i Japan ända fram till 1700-talet. I många av dessa civilisationer antogs turkos ha profylatiska egenskaper och man trodde att stenen kunde ändra färg beroende på ägarens hälsa och skydda denne mot faror.
Aztekerna använde turkos i mosaiker tillsammans med guld, kvarts, malakit, beckkol, korall och skal. Mosaikerna applicerades på ceremoniella masker, knivar och vapensköldar. Kåda, bitumen och vax användes för att binda turkosen vid underlaget, vanligtvis av trä men ibland även ben och till och med kranier.
Även pueblo, navajo och apache använde turkos till amuletter och till mosaiker i skulpturer. I modern tid har dessa och andra indianer producera smycken med tydliga europeiska influenser.
I Persien hade turkos mycket hög status och användes dekorativt både i klädnader och i arkitekturen, till exempel moskén i Isfahan. Persiska konstföremål graverades ofta med arabiska inskriptioner som fylldes med guld.
Persiska turkosarbeten fick stort inflytande på den indiska konsten under Mogulriket där den användes i guldsmycken vid sidan av rubiner och diamanter och Taj Mahal.
Cabochoner av importerad turkos tillsammans med korall var (och är fortfarande) vanligt i silver- och guldsmycken från Tibet och Mongoliet där man föredrog den gröna nyansen. De flesta smycken som tillverkas idag, med turkos i form av oregelbundna cobochoner omgivna av silver, är billiga exportprodukter avsedda för den västerländska marknaden och gör förmodligen inte den ursprungliga stilen rättvisa.
Egyptierna använde turkos redan under den första dynastin eller kanske till och med tidigare. Det mest kända egyptiska konstverket är dock Tutankhamuns mask med sina turkosinläggningar. Egyptiska ringar och halssmycken i guld bar inläggningar av turkos tillsammans med karneol, lapis lazuli och, i senare arbeten, färgat glas. Egyptierna associerade turkos med gudinnan Hathor. Mineralet var så omtyckt att det förmodligen blev den första ädelstenen som började imiteras i form av den keramiska produkten fajans.
Franska arkeologiska utgrävningar i Egypten i slutet av 1800-talet och början av 1900-talet gjorde att intressent för turkos ökade kraftigt i väst under samma period och turkos började förekomma i smycken, arkitektur och annan konst. I dag förekommer turkos mest i form av cabochoner omgivna av silver eller som pärlor på halsband.

## Imitationer
Redan i forntidens Egypten började man imitera turkos i form av fajans och senare har emalj använts. I modern tid har porslin, plast och mer avancerade material med olika sammansättning av koppar och aluminium fått tjäna samma syfte. Vanligtvis är dess imitationer lätta att skilja från äkta turkos, men 1972 introducerade Pierre Gilson ett gott syntetisk alternativ. Hans produkt liknar turkos från Nevada med "spindelnäts"-matris, men har dock en annan kemisk sammansättning än äkta turkos på grund av ett bindemedel som används.
Den vanligaste imitationen av turkos är färgat howlit och magnesit. Båda mineralen är naturligt vita och den tidigare har dessutom naturlig ådring som starkt påminner om turkos. Färgat kalcedon, jaspis och marmor förekommer också men är mindre vanligt och inte alls lika övertygande. Andra imitationsmaterial som förekommer är variscit, faustit, kryskolla, lazulit, zinkspat, variscit, hemimorfit och wardit. Tidigare förekom dessutom omfattande gruvdrift i södra Frankrike i jakten på odontolit, fossilerade ben eller tänder som färgas naturligt blå av mineralet vivianit.
Gemmologer kan avslöja imitationer genom en serie tester, vanligtvis icke-destruktiva undersökningar. Hos äkta turkos är ytan slät och ljust blå med fläckar av vitt material. Imitationer brukar ha en helt annan struktur och färg, vanligen mörkt blått med en kornig eller sockerliknande struktur. Glas och plast har en helt annan genomskinlighet och innehåller under ytan dessutom vanligen bubblor eller flödeslinjer. Färgade imitationer kan dessutom uppvisa fläckar mellan korngränserna.
Destruktiva tester kan vara nödvändiga för att avslöja vissa imitationer. Utspädd saltsyra får karbonater som odontolit och magnesit att avge gas och howlit att ändra färg till grönt. Vid upphettning avslöjar sig plastmaterial genom sin typiska lukt. Även skillnader i relativ densitet, brytningsindex, ljusabsorbering och andra fysiska och optiska egenskaper kan användas för att identifiera äkta eller falsk turkos.
Mängden imitationer överstiger med all säkerhet mängden äkta turkos på marknaden.

## Behandling
Turkos behandlas både för att förbättra dess utseende och dess hållbarhet. Vax och olja var de första behandlingsmedlen som användes för att förbättra turkosens färg och lyster. Dessa traditionella behandlingsmetoder är allmänt accepterade, om inte annat för att det ursprungliga mineralet vanligen är av hög kvalité om bara dessa material används.
I modern tid har tryckimpregnering av epoxi, plast och vattenglas i annars osäljbar turkos börjat användas, metoder som förutom att förbättra hållbarheten också ökar lystern. Dessa metoder betraktas av många som en alldeles för radikal förädling av ursprungsmaterialet trots att behandling med vattenglas och plast ger ett betydligt hållbarare resultat och dessutom kan användas på turkos som är för ömtåligt för olja och vax. Impregneringsmetoden introducerades i USA under 1950-talet och idag behandlas nästan all amerikansk turkos med metoden.
Inoljade och vaxade stenar tenderar till att "svettas" om de utsätts för lite hetta eller exponeras i solen, någon som efter lång tid kan leda till att ytan täcks av en vit hinna. Berlinerblått och andra pigment betraktas av många som otillåtna behandlingsmedel oavsett i vilken omfattning och i vilket syfte som pigmentet används. Många och mycket små fynd av turkos kan ibland pulveriseras för att sedan bindas ihop till en sten. Sådana "rekonstruerade" turkoser innehåller nästan alltid andra material än turkos (vanligtvis bara imitationsmaterial).
En turkos är ofta tunn vilket gör den ömtålig. Genom att fästa den vid ett stabilt underlag skyddar man stenen. Ibland kan turkos fått behålla en del av värdbergarten som stöd.

## Värdering och vård
Turkos uppskattas främst för sin färg och det är den himmelsblå färgen som är den högst värderade. I Tibet sägs dock den gröna nyansen vara den favoriserade. Oavsett färg får turkosen inte vara för mjuk eftersom sådana stenar tenderar att missfärga sig och falla sönder med tiden.
Värdbergarten eller matrisen syns som stänk eller nätverk av bruna eller svarta ådror i stenen. Sådana mönster kan göra stenen mer värdefull om det betraktas som förskönande, något som dock är ovanligt. Sådana ådringar uppskattas i sydvästra USA och i Östasien men inte i Mellanöstern där man föredrar slät turkos. Vanligen värderas en enhetlig kolorit högt, liksom hantverksmässighet och symmetri i polerade stenar. Viss efterfrågan på så kallade "kalibrerade" stenar, det vill säga stenar som anpassats till gemmologiska standarder, finns också. Turkos värderas normalt efter storlek räknat i millimeter snarare än efter vikt.
Turkos kan behandlas på många olika sätt vilket kraftigt kan påverka värderingen. Ingen allmänt accepterad standard finns, men egentligen är det bara behandling med vax och olja som är en allmänt accepterad behandling. Denna behandling förstärker stenens färg och glans men, om stenen är av hög kvalitet, absorberar mycket lite av vaxet och oljan. Generellt värderas obehandlad turkos alltid högre. Så kallad "rekonstruerad" turkos betingar betydligt lägre priser.
Turkos är ett fosfatmineral och är mycket känsligt för lösningsmedel, parfym och kosmetika som kan påverka både glansen och färgen. Även längre solexponering kan påverka turkos negativt. Kosmetika, hårsprej, solkräm och liknande ska användas innan man tar på sig turkossmycken som knappast bör bäras på stränder eller andra soliga platser. När smycket inte används bör det förvaras i en separat låda så att det inte skadas av hårdare smycken. Efter användning kan turkoser rengöras försiktigt med en trasa för att undvika att hinnor byggs upp på stenen.

title: Turkos

wikitext:
:''Den här artikeln handlar om mineralet turkos, för färgen se [[Turkos (färg)]].''
[[Fil:Turquoise with quartz.jpg|thumb|Massiv turkos i en matris av [[kvarts]]. Arizona, USA.]]
[[Fil:Turquoise.pebble.700pix.jpg|thumb|Turkos med grön färg och därför av lägre klass. Omkring 2,5 centimeter.]]
'''Turkos''' är ett blått- till grönfärgat krypto[[kristallin]]t, [[sekundärt mineral|sekundärt]] [[fosfat]]mineral med den kemiska sammansättningen CuAl6(PO4)4(OH)8'''·'''4H2O.

Turkos är sällsynt och finare fyndigheter är dyrbara. Dess unika färgton har gjort att den använts till [[smycke]]n och [[Dekor (utsmyckning)|dekorativa]] inlägg under flera tusen år. Liksom fallet är för många andra [[opak]]a [[halvädelsten]]ar har syntetisk turkos och imitationer, som kan vara mycket svåra att skilja från naturlig turkos, i [[modern tid]] gjort att dess popularitet minskat.

Ordet "turkos" är gammalt och kommer förmodligen från [[franska]]ns ''pierre turquoise'', "turkisk sten". Namngivningen bygger på en missuppfattning; turkos förekommer inte i [[Turkiet]], men handeln mellan turkarna och [[Västeuropa]] gjorde att den kom att associeras med [[Mindre Asien]]. Den förekommer i stället i [[Iran]] och [[Afghanistan]], där den kallas "firuze".

== Egenskaper ==
Turkos har en kryptokristallin grundmassa och de mycket små [[korn (mineralogi)|kornen]] gör att mineralets egenskaper varierar kraftigt. Det är skört med en maximal [[hårdhet]] något lägre än 6 på [[Mohs hårdhetsskala]] eller något högre än vanligt [[glas|fönsterglas]]. Skörheten gör också turkos [[porositet|poröst]] med en [[relativ densitet]] på 2,60–2,90. Trots den relativt låga hårdheten tål turkos att poleras. [[Kristall]]erna är inte skönjbara för blotta ögat men genom [[röntgenstrålning|röntgenanalys]] har man lyckats påvisa att mineralets [[kristallstruktur]] är [[triklin]]t.

Färgen är lika varierande som mineralets övriga egenskaper; från vitt till blekt blått (av [[koppar]]n), från blågrönt till gulaktigt grönt (då [[järn]] substituerar [[aluminium]]). Turkos har en [[vax]]artad [[Glans (mineralogi)|glans]] och är vanligen [[opak]] men tunna sektioner kan vara semitransparenta. [[Streckfärg|Strecket]] är blekt blått och [[brott (mineralogi)|brottet]] mussligt vilket ger vaxglansen. Turkos är inte lösligt i upphettad [[saltsyra]]. I turkos kan förekomma korn av [[pyrit]] eller mörka ådror av mörkt [[limonit]].

[[Brytningsindex]] (mätt med [[natriumljus]] 589,3 nanometer) för turkos är omkring 1,61–1,62. Detta är dock endast ett medelvärde och mätningar med [[gemmologi]]ska [[refraktometer|refraktometrar]] kan ge högst olika resultat beroende på turkosens [[polykristallin]]a natur. Från enstaka, sällsynta prover har 1,61–1,65 uppmätts med en positiv [[biaxial|biaxiell]] [[dubbelbrytning]] på Δ0,04. I ett [[absorptionslinje|absorptionsspektrum]] erhållet med ett [[spektroskopi|spektroskop]] syns (vid starkt reflekterat ljus) en linje vid 432 nanometer och ett svagt band vid 460 nanometer. Långvågig [[ultraviolett strålning]] får turkos att [[fluorescens|fluorescera]] i grönt men varken kortvågig ultraviolett strålning eller [[röntgenstrålning]] ger samma effekt.

== Uppkomst ==
Turkos är ett [[sekundärt mineral]] och bildas [[supergen]]t då sura vattenlösningar filtreras vid [[vittring]] och [[oxidation]] av andra mineral. Exempelvis kan kopparn komma från en primär [[kopparsulfid]] som [[kopparkis]] eller sekundära [[karbonater]] som [[malakit]] eller [[azurit]]; aluminiumet kan komma från [[fältspat]]; och [[fosfor]]n från [[apatit]].

[[Klimat]]faktorer tycks ha avgörande betydelse eftersom turkos främst förekommer i torra regioner som sprickfyllningar och [[nodul]]er i [[magmatisk bergart|magmatiska bergarter]], ofta tillsammans med [[limonit]] och andra [[järnoxid]]er. Turkos mineraliseras vanligen ned till djup på mindre än tjugo meter, även om mineralet kan förekomma på större djup då sekundära lösningar tränger ned i sprickor.

Även om turkos vanligen sägs ha ett supergent ursprung finns [[hypotes]]er som istället förordar ett [[hypogen]]t ursprung. Enligt dessa ska [[hydrotermisk]]a processer föra vattenlösningarna upp till de översta jordlagren från stora djup. När lösningarna svalnar vid jordytan ska de reagera med och filtrera bort [[grundämne]]n från äldre mineral för att fällas ut i sprickor i den omgivande [[bergart]]en. Många förekomster av turkos stämmer dock dåligt överens med ett förmodat hypogent ursprung. Fynd av [[vätskeinneslutning]]ar med två faser i turkoskorn pekar på förhöjda homogeniseringstemperaturer på 90–190 °C, vilket återstår att förklara.

Turkos är nästan alltid [[kryptokristallin]]t och massivt utan [[kristallplan]] och [[kristall]]er, även på mikroskopisk nivå, är mycket sällsynta. Turkos saknar helt karaktäristisk yttre form och förekommer istället vanligen i sprickfyllningar med [[nodulär]], [[botryoidal]] [[Habitus (mineralogi)|habitus]]. Turkos i form av [[stalaktit]]er har observerats och turkos kan genom [[pseudomorfos]] ersätta [[fältspat]], [[apatit]], andra mineral och till och med [[fossil]] – [[odontolit]] är fossil av [[ben (skelett)|ben]], [[tand|tänder]] eller [[elfenben]] som ersatts av turkos eller något annan [[fosfatmineral]] som till exempel [[vivianit]]. Sammanväxt med andra sekundära mineral som [[krysokolla]] är vanlig.

== Förekomst ==
[[Fil:Chacoan turquoise with argillite.jpg|thumb|250px|Precolumbianska ([[pueblo]]) [[argillit]]stenar från omkring 1020–1140 e.Kr. Turkosen uppvisar den för amerikansk turkos karaktäristiska färgvariationen.]]
[[Fil:Turquoisecollection.jpg|thumb|250px|Smycken av "Bisbee Blue".]]
Turkos hör till de första [[ädelsten|ädel-]] och [[halvädelsten]]ar som människan började bryta. De flesta ursprungliga historiska fyndorter har tömts och övergivits men några enstaka är faktiskt ännu aktiva. Fynden vid dessa [[gruva|gruvor]] är begränsade vilket gör driften vid dessa orter småskalig och ofta helt manuell. Dessutom ligger dessa fyndorter ofta otillgängligt till och utvinningen är ofta säsongsbaserad.

Turkos förekommer även som biprodukt vid storskaliga [[koppar]]gruvor, i synnerhet i [[USA]].

=== Iran ===
I minst två tusen år har den historiska region som kallats [[Iran|Persien]] varit den mest betydelsefulla producenten av turkos. Den "perfekt" himmelsblå fyndigheten är begränsad till det gruvtäta berget [[Ali-mersai]] i [[Khorasan]] i nordöstra [[Iran]]. Där är en vittrad [[trakyt]] värdbergart som förekommer både ''[[in situ]]'' mellan lager av [[limonit]] och [[sandsten]] och som [[Taluskon|talus]] vid bergets fot.

Den iranska turkosen är tillsammans med den från [[Sinaihalvön]] de äldsta kända och förmodligen källan till det första turkosmaterialet som hitta till Europa. Trots vita fläckar gör den iranska turkosens hårdhet och eftertraktade blå färg att fynden där hör till de högst värderade.

=== Sinai ===
Förmodligen redan före den första dynastin i [[Egypten]] (3 000 f.Kr.) utvanns turkos på [[Sinaihalvön]] som kallades "Turkosens land". I regionen finns sex gruvor alla belägna längs med halvöns sydvästra kust på ett område på omkring 650 km². De två viktigaste gruvorna, förmodligen också de äldsta i världen, är [[Serabit el-Khadim]] och [[Wadi Maghareh]].

Turkosfyndigheter förekommer i [[sandsten]] som täcks, eller varit täckt, av [[basalt]]. [[Koppar]]- och [[järn]]gruvor förekommer i samma område men storskalig turkosutvinning är olönsam. Lokala [[beduiner]] utvinner ibland turkos med hjälp av hemmagjorda [[sprängmedel]] och riskerar livet både genom kollapsande gruvgångar och [[störtflod]]er.

Egyptisk turkos är något grönare och har starkare lyster än iransk men betraktas som stabil. Dess yta innehåller små blå skivor som turkos från andra lokaliteter saknar. [[Israel]]iska fynd av turkos, [[krysokolla]] och [[malakit]] i [[Eliat]] kallas "Israels nationalsten" och säljs som turistföremål av lokala hantverkare.

=== USA ===
I sydvästra [[USA]] finns betydande fynd av turkos, bland annat i [[Arizona]], [[Kalifornien]], [[Colorado]], [[New Mexico]] och [[Nevada]]. I New Mexico och Kalifornien utvanns turkos med stenredskap av [[ursprungsbefolkning]]en. Fyndigheterna i New Mexico är helt uttömda men i Kalifornien återstår en gruva där turkos utvinns kommersiellt.

Turkos förekommer som ådror eller sprickofyllnader och som kompakta och små klimpar. De flesta fyndigheterna är av låg kvalité men sällsynta fyndigheter kan konkurrera med iransk turkos vad gäller stabilitet och färgton. I Arizona utvinns turkos som en biprodukt vid koppargruvor och delstaten är med sin "[[Bisbee Blue]]" den viktigaste producenten av turkos. En annan betydande producent är Nevada som har 75–100 gruvor i drift.

I [[Virginia]] upptäcktes 1912 enskilda, vanligen mindre än en millimeter stora, turkoskristaller. Fram till 1980-talet trodde man att detta var den enda fyndorten för dessa kristaller, men sedan dess har de eftertraktade kristallerna hittats på ytterligare 27 platser.

=== Andra fyndorter ===
I [[Kina]] har turkos utvunnits i åtminstone 3 000 år. Högkvalitativ turkos hittas i vittrad [[kalksten]] i [[Hubei]]-provinsen. I [[Tibet]] har grön turkos länge varit uppskattat och högkvalitativa (men ifrågasatta) fynd har rapporterats från de västra och östra regionerna. Enligt [[Marco Polo]] utvanns turkos i dagens [[Sichuan]].

Turkos förekommer även i [[Afghanistan]], [[Australien]], [[Chile]], [[Cornwall]], [[Sachsen]], [[Schlesien]] och [[Turkestan]].

== Historia ==
[[Fil:Chacoan turquoise pendant.jpg|thumb|250px|Pueblo-hängsmycke från 1000–1040 e.Kr. Handel med liknande smycken tros ha gjort [[puebloindianer]] rika.]]
[[Fil:Tutanchamun Maske.jpg|thumb|250px|[[Tutankhamun]]s mask.]]
Turkosens färg har uppskattats i de flesta tidiga [[civilisation]]er: [[Forntida Egypten]], [[azteker]]na, [[Iran|Persien]], [[Mesopotamien]], [[Indusdalen]] och, i begränsad omfattning, även i [[Kina]] sedan [[Shangdynastin]]. Trots att turkos hör till de allra äldsta ädelstenarna förekommer den bara sällsynt i [[Europa]] före 1300-talet. Turkos tycks ha varit helt okänt i [[Indien]] förre [[Mogulriket]] och i [[Japan]] ända fram till 1700-talet. I många av dessa civilisationer antogs turkos ha [[profylatisk]]a egenskaper och man trodde att stenen kunde ändra färg beroende på ägarens hälsa och skydda denne mot faror.

Aztekerna använde turkos i [[mosaik]]er tillsammans med [[guld]], [[kvarts]], [[malakit]], [[beckkol]], [[korall]] och [[Skal (blötdjur)|skal]]. Mosaikerna applicerades på ceremoniella [[Ansiktsmask|mask]]er, [[kniv]]ar och [[vapensköld]]ar. [[Kåda]], [[bitumen]] och [[vax]] användes för att binda turkosen vid underlaget, vanligtvis av [[trä]] men ibland även [[ben (skelett)|ben]] och till och med [[kranium|kranier]].

Även [[pueblo]], [[navajo]] och [[Apacher|apache]] använde turkos till [[amulett]]er och till mosaiker i skulpturer. I modern tid har dessa och andra [[indianer]] producera smycken med tydliga europeiska influenser.

I Persien hade turkos mycket hög status och användes dekorativt både i klädnader och i arkitekturen, till exempel moskén i [[Isfahan]]. [[Persisk konst|Persiska konstföremål]] [[gravyr|graverades]] ofta med [[arabiska]] inskriptioner som fylldes med guld.

Persiska turkosarbeten fick stort inflytande på den [[Indisk konst|indiska konsten]] under [[Mogulriket]] där den användes i [[guld]]smycken vid sidan av [[rubin]]er och [[diamant]]er och [[Taj Mahal]].

[[Cabochon]]er av importerad turkos tillsammans med korall var (och är fortfarande) vanligt i silver- och guldsmycken från [[Tibet]] och [[Mongoliet]] där man föredrog den gröna nyansen. De flesta smycken som tillverkas idag, med turkos i form av oregelbundna cobochoner omgivna av silver, är billiga exportprodukter avsedda för den västerländska marknaden och gör förmodligen inte den ursprungliga stilen rättvisa.

Egyptierna använde turkos redan under den [[Egyptens första dynasti|första dynastin]] eller kanske till och med tidigare. Det mest kända egyptiska konstverket är dock [[Tutankhamun]]s [[Ansiktsmask|mask]] med sina turkosinläggningar. Egyptiska ringar och halssmycken i guld bar inläggningar av turkos tillsammans med [[karneol]], [[lapis lazuli]] och, i senare arbeten, färgat glas. Egyptierna associerade turkos med gudinnan [[Hathor]]. Mineralet var så omtyckt att det förmodligen blev den första ädelstenen som började imiteras i form av den [[keramik|keramiska]] produkten [[fajans]].

Franska arkeologiska utgrävningar i Egypten i slutet av 1800-talet och början av 1900-talet gjorde att intressent för turkos ökade kraftigt i väst under samma period och turkos började förekomma i smycken, arkitektur och annan konst. I dag förekommer turkos mest i form av cabochoner omgivna av silver eller som pärlor på [[halsband]].

== Imitationer ==
[[Fil:Chrysocolla USA.jpg|thumb|left|200px|[[Krysokolla]] och andra naturligt blå- eller blågröna material används ofta till att imitera turkos.]]
Redan i forntidens Egypten började man imitera turkos i form av [[fajans]] och senare har [[emalj]] använts. I [[modern tid]] har [[porslin]], [[plast]] och mer avancerade material med olika sammansättning av koppar och aluminium fått tjäna samma syfte. Vanligtvis är dess imitationer lätta att skilja från äkta turkos, men 1972 introducerade Pierre Gilson ett gott syntetisk alternativ. Hans produkt liknar turkos från Nevada med "spindelnäts"-matris, men har dock en annan kemisk sammansättning än äkta turkos på grund av ett bindemedel som används.

Den vanligaste imitationen av turkos är färgat [[howlit]] och [[magnesit]]. Båda mineralen är naturligt vita och den tidigare har dessutom naturlig ådring som starkt påminner om turkos. Färgat [[kalcedon]], [[jaspis]] och [[marmor]] förekommer också men är mindre vanligt och inte alls lika övertygande. Andra imitationsmaterial som förekommer är [[variscit]], [[faustit]], [[kryskolla]], [[lazulit]], [[zinkspat]], [[variscit]], [[hemimorfit]] och [[wardit]]. Tidigare förekom dessutom omfattande gruvdrift i södra [[Frankrike]] i jakten på [[odontolit]], [[fossil]]erade ben eller tänder som färgas naturligt blå av mineralet [[vivianit]].

[[Gemmologi|Gemmologer]] kan avslöja imitationer genom en serie tester, vanligtvis icke-destruktiva undersökningar. Hos äkta turkos är ytan slät och ljust blå med fläckar av vitt material. Imitationer brukar ha en helt annan struktur och färg, vanligen mörkt blått med en kornig eller sockerliknande struktur. Glas och plast har en helt annan genomskinlighet och innehåller under ytan dessutom vanligen bubblor eller flödeslinjer. Färgade imitationer kan dessutom uppvisa fläckar mellan korngränserna.

Destruktiva tester kan vara nödvändiga för att avslöja vissa imitationer. Utspädd [[saltsyra]] får [[karbonater]] som [[odontolit]] och [[magnesit]] att avge gas och [[howlit]] att ändra färg till grönt. Vid upphettning avslöjar sig plastmaterial genom sin typiska lukt. Även skillnader i [[relativ densitet]], [[brytningsindex]], ljusabsorbering och andra fysiska och optiska egenskaper kan användas för att identifiera äkta eller falsk turkos.

Mängden imitationer överstiger med all säkerhet mängden äkta turkos på marknaden.

== Behandling ==

Turkos behandlas både för att förbättra dess utseende och dess hållbarhet. [[Vax]] och [[olja]] var de första behandlingsmedlen som användes för att förbättra turkosens färg och lyster. Dessa traditionella behandlingsmetoder är allmänt accepterade, om inte annat för att det ursprungliga mineralet vanligen är av hög kvalité om bara dessa material används.

I modern tid har tryckimpregnering av [[epoxi]], [[plast]] och [[vattenglas]] i annars osäljbar turkos börjat användas, metoder som förutom att förbättra hållbarheten också ökar lystern. Dessa metoder betraktas av många som en alldeles för radikal förädling av ursprungsmaterialet trots att behandling med vattenglas och plast ger ett betydligt hållbarare resultat och dessutom kan användas på turkos som är för ömtåligt för olja och vax. [[Impregnering]]smetoden introducerades i USA under 1950-talet och idag behandlas nästan all amerikansk turkos med metoden.

Inoljade och vaxade stenar tenderar till att "svettas" om de utsätts för lite hetta eller exponeras i solen, någon som efter lång tid kan leda till att ytan täcks av en vit hinna. [[Berlinerblått]] och andra [[pigment]] betraktas av många som otillåtna behandlingsmedel oavsett i vilken omfattning och i vilket syfte som pigmentet används. Många och mycket små fynd av turkos kan ibland pulveriseras för att sedan bindas ihop till en sten. Sådana "rekonstruerade" turkoser innehåller nästan alltid andra material än turkos (vanligtvis bara imitationsmaterial).

En turkos är ofta tunn vilket gör den ömtålig. Genom att fästa den vid ett stabilt underlag skyddar man stenen. Ibland kan turkos fått behålla en del av värdbergarten som stöd.

== Värdering och vård ==

[[Fil:Turquoise-slab.jpg|thumb|Turkosskiva med en matris med stor färgvariation.]]
Turkos uppskattas främst för sin färg och det är den himmelsblå färgen som är den högst värderade. I Tibet sägs dock den gröna nyansen vara den favoriserade. Oavsett färg får turkosen inte vara för mjuk eftersom sådana stenar tenderar att missfärga sig och falla sönder med tiden.

Värdbergarten eller [[matris (mineralogi)|matrisen]] syns som stänk eller nätverk av bruna eller svarta ådror i stenen. Sådana mönster kan göra stenen mer värdefull om det betraktas som förskönande, något som dock är ovanligt. Sådana ådringar uppskattas i sydvästra USA och i [[Östasien]] men inte i [[Mellanöstern]] där man föredrar slät turkos. Vanligen värderas en enhetlig kolorit högt, liksom hantverksmässighet och symmetri i polerade stenar. Viss efterfrågan på så kallade "kalibrerade" stenar, det vill säga stenar som anpassats till [[gemmologi]]ska standarder, finns också. Turkos värderas normalt efter storlek räknat i millimeter snarare än efter vikt.

Turkos kan behandlas på många olika sätt vilket kraftigt kan påverka värderingen. Ingen allmänt accepterad standard finns, men egentligen är det bara behandling med vax och olja som är en allmänt accepterad behandling. Denna behandling förstärker stenens färg och glans men, om stenen är av hög kvalitet, absorberar mycket lite av vaxet och oljan. Generellt värderas obehandlad turkos alltid högre. Så kallad "rekonstruerad" turkos betingar betydligt lägre priser.

Turkos är ett [[fosfatmineral]] och är mycket känsligt för [[lösningsmedel]], [[parfym]] och [[kosmetika]] som kan påverka både glansen och färgen. Även längre solexponering kan påverka turkos negativt. Kosmetika, [[hårsprej]], [[solkräm]] och liknande ska användas innan man tar på sig turkossmycken som knappast bör bäras på stränder eller andra soliga platser. När smycket inte används bör det förvaras i en separat låda så att det inte skadas av hårdare smycken. Efter användning kan turkoser rengöras försiktigt med en trasa för att undvika att hinnor byggs upp på stenen.

== Se även ==
* [[Lista över mineral]]

== Referenser ==
{{Fotnoter|datum=2012-01}}
: ''Denna artikel var ursprungligen en översättning av [https://en.wikipedia.org/w/index.php?title=Turquoise&oldid=63689312 motsvarande engelskspråkiga artikel]. Där angavs följande källor:''
* British Museum (2000). ''Aztec turquoise mosaics''. Retrieved November 15, 2004 from [https://web.archive.org/web/20070311072224/http://www.thebritishmuseum.ac.uk/compass/ixbin/hixclient.exe?_IXDB_=compass&_IXSR_=wz2&_IXSS_=_IXFPFX_%3Dgraphical%252ffull%252f%26_IXsearchterm%3Dturquoise%26%257bUPPER%257d%253av2_free_text_tindex%3Dturquoise%26_IXDB_%3Dcompass%26_IXNOMATCHES_%3Dgraphical%252fno_matches%252ehtml%26%2524%2B%2528with%2Bv2_searchable_index%2529%2Bsort%3D%252e&_IXFIRST_=41&_IXMAXHITS_=1&_IXSPFX_=graphical%2Ffull%2F&_IXsearchterm=turquoise&submit-button=summary www.thebritishmuseum.ac.uk]
* Dietrich, R. V. (2004). ''Turquoise''. Retrieved November 20, 2004 from [https://web.archive.org/web/20041220062508/http://www.cst.cmich.edu/users/dietr1rv/turquoise.htm www.cst.cmich.edu/users/dietr1rv/turquoise.htm]
* Hurlbut, Cornelius S.; Klein, Cornelis, 1985, ''Manual of Mineralogy'', 20th ed., John Wiley and Sons, New York {{ISBN|0-471-80580-7}}
* King, R. J. (2002) ''[https://onlinelibrary.wiley.com/doi/pdf/10.1046/j.1365-2451.2002.00345.x Turquoise]''. ''Geology Today'' 18 (3), pp. 110–114.
* Pogue, J. E. (1915). ''The turquoise: a study of its history, mineralogy, geology, ethnology, archaeology, mythology, folklore, and technology''. National Academy of Sciences, The Rio Grande Press, Glorieta, New Mexico. {{ISBN|0-87380-056-7}}
* Schadt, H. (1996). ''Goldsmith's art: 5000 years of jewelry and hollowware''. Arnoldsche Art Publisher, Stuttgart, New York. {{ISBN|3-925369-54-6}}
* Schumann, W. (2000). ''Gemstones of the world'', revised edition. Sterling Publishing. {{ISBN|0-8069-9461-4}}
* USGS (2002). ''Turquoise''. ''An overview of production of specific U.S. gemstones''. U.S. Bureau of Mines Special Publication 14-19. Retrieved November 15, 2004 from http://minerals.usgs.gov/minerals/pubs/commodity/gemstones/sp14-95/turquoise.html
* Webster, R. (2000). ''Gems: Their sources, descriptions and identification'' (5th ed.), pp. 254–263. Butterworth-Heinemann, Great Britain. {{ISBN|0-7506-1674-1}}

== Externa länkar ==
* {{commonscat WD}}

{{Auktoritetsdata}}
[[Kategori:Mineral]]
[[Kategori:Aluminiummineral]]
[[Kategori:Hydrater]]
[[Kategori:Fosfatmineral]]


text:
# Iphiaulax decemmaculatus
Iphiaulax decemmaculatus är en stekelart som beskrevs av Szepligeti 1911. Iphiaulax decemmaculatus ingår i släktet Iphiaulax och familjen bracksteklar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

wikiname: svwiki

title: Iphiaulax decemmaculatus

in_language: sv

wikitext:
{{robotskapad|Lsjbot|stekel|datum=2013-08}}
{{Taxobox
| name = ''Iphiaulax decemmaculatus''
| status =
| image =
| image_caption =
| domain_sv =
| domain =
| regnum_sv = [[Djur]]
| regnum = Animalia
| phylum_sv = [[Leddjur]]
| phylum = Arthropoda
| classis_sv = [[Egentliga insekter]]
| classis = Insecta
| ordo_sv = [[Steklar]]
| ordo = Hymenoptera
| familia_sv = [[Bracksteklar]]
| familia = Braconidae
| genus_sv =
| genus = [[Iphiaulax]]
| species_sv =
| species = '''Iphiaulax decemmaculatus'''
| taxon = Iphiaulax decemmaculatus
| taxon_authority = Szepligeti, 1911
| range_map =
| range_map_caption = Utbredningsområde
| image2 =
| image2_caption =
| subphylum = Hexapoda
| subphylum_sv = [[Sexfotingar]]
| superfamilia = [[Ichneumonoidea]]
| superfamilia_sv =
| synonyms =
}}

'''''Iphiaulax decemmaculatus'''''<ref name = "col313840"/> är en [[steklar|stekel]]art som beskrevs av Szepligeti 1911. ''Iphiaulax decemmaculatus'' ingår i [[släkte]]t ''[[Iphiaulax]]'' och [[familj (biologi)|familjen]] [[bracksteklar]].<ref name = "COL"/><ref name = "source"/> Inga [[underart]]er finns listade i [[Catalogue of Life]].<ref name = "COL"/>

== Källor ==
<references>
<ref name = "COL">{{webbref |url= http://www.catalogueoflife.org/annual-checklist/2011/search/all/key/iphiaulax+decemmaculatus/match/1|titel= Species 2000 & ITIS Catalogue of Life: 2011 Annual Checklist.|hämtdatum= 24 september 2012 |författare= Bisby F.A., Roskov Y.R., Orrell T.M., Nicolson D., Paglinawan L.E., Bailly N., Kirk P.M., Bourgoin T., Baillargeon G., Ouvrard D. (red.)|datum= 2011|verk= |utgivare=Species 2000: Reading, UK.}}</ref>
<ref name = "col313840">Szepligeti, G. (1911) Braconidae der I. Zentral-Afrika-Expedition., Wissenschaftliche Ergebnisse Deutschen Zentral-Afrika Expedition. 3:393-418. [Cornell (Library Annex) QH195.A23.V87]</ref>
<ref name = "source">''Taxapad Ichneumonoidea''. Yu D.S.K., 2009-05-04</ref>
</references>

[[Kategori:Bracksteklar]]
[[Kategori:Iphiaulax|decemmaculatus]]

title: Systematik

Domän: Eukaryoter · Eukaryota

Rike: Djur · Animalia

Stam: Leddjur · Arthropoda

Understam: Sexfotingar · Hexapoda

Klass: Egentliga insekter · Insecta

Ordning: Steklar · Hymenoptera

Överfamilj: Ichneumonoidea

Familj: Bracksteklar · Braconidae

Släkte: Iphiaulax

Art: Iphiaulax decemmaculatus

title: Vetenskapligt namn

Vetenskapligt namn: Hitta fler artiklar om djur med Djurportalen

Auktor: Szepligeti, 1911


text:
# South Norwood Country Park
South Norwood Country Park är en park i South Norwood, nära Elmers End stationen i Croydon, södra London, England. Det är ett 47 hektar stort naturområde som öppnade 1989. Parken har en blandning av natur och park och mark som tidigare användes för avloppsanläggningar, till Londons växande befolkning.
Det finns också ett motorområde i parken. Ibland anordnas likt fester i parken vilket kan inkludera ansiktsmålning, pole-svarv demonstration, guidade vandringar, förfriskningar och en kägelbana. Det finns också en ankdamm lik den i South Norwoodsjön.

## Historia
Den plats som nu kallas South Norwood Country Park har genomgått många förändringar under sin långa och brokiga historia, från tiden i Great North Wood till gamla hus omges av en vallgrav, rening av avloppsvatten, jordbruk, krigsåren, bas för civilförsvaret, kolonilotter, ödemark, motorvägar, stor soptipp och nu Country Park.

## Sport
På den ena sidan av parken ligger Croydon Sports Arena, hemmaarena för den hemmaklubben Croydon F.C..
South Norwood Country Park är populär bland cyklister och marken passar mycket bra för cykling.

title: South Norwood Country Park

wikitext:
[[Fil:Countrypark2.jpg|thumb|250px|En del av South Norwood Country Park]]
'''South Norwood Country Park''' är en park i South Norwood, nära Elmers End stationen i [[Croydon]], södra [[London]], [[England]]. Det är ett 47 hektar stort<ref>{{webbref|url=http://planning.croydon.gov.uk/DocOnline/38208_5.pdf |titel=Arkiverade kopian |hämtdatum=2010-03-13 |arkivurl=https://web.archive.org/web/20111008021851/http://planning.croydon.gov.uk/DocOnline/38208_5.pdf |arkivdatum=2011-10-08 }}</ref> naturområde som öppnade 1989. Parken har en blandning av natur och park och mark som tidigare användes för avloppsanläggningar, till Londons växande befolkning.

Det finns också ett motorområde i parken. Ibland anordnas likt fester i parken vilket kan inkludera ansiktsmålning, pole-svarv demonstration, guidade vandringar, förfriskningar och en kägelbana. Det finns också en ankdamm lik den i South Norwoodsjön.

==Historia==
Den plats som nu kallas South Norwood Country Park har genomgått många förändringar under sin långa och brokiga historia, från tiden i [[Great North Wood]] till gamla hus omges av en vallgrav, [[reningsverk|rening av avloppsvatten]], jordbruk, krigsåren, bas för [[Civilt försvar|civilförsvaret]], kolonilotter, ödemark, motorvägar, stor soptipp och nu Country Park.

== Sport ==
På den ena sidan av parken ligger Croydon Sports Arena, hemmaarena för den hemmaklubben [[Croydon F.C.]].
South Norwood Country Park är populär bland cyklister och marken passar mycket bra för cykling.

==Referenser==
<references/>

{{enwp|url=https://en.wikipedia.org/w/index.php?title=South_Norwood_Country_Park&oldid=321806949|artikel=South Norwood Country Park|datum=24 oktober 2009}}

{{coord|51|24|N|0|3.5|W|type:forest_region:GB|display=title}}

[[Kategori:Parker i London]]


text:
# Themaroidopsis rufescens
Themaroidopsis rufescens är en tvåvingeart som beskrevs av Hardy 1986. Themaroidopsis rufescens ingår i släktet Themaroidopsis och familjen borrflugor. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

title: Themaroidopsis rufescens

wikitext:
{{robotskapad|Lsjbot|tvåvinge|datum=2013-08}}
{{Taxobox
| name = ''Themaroidopsis rufescens''
| status =
| image =
| image_caption =
| domain_sv =
| domain =
| regnum_sv = [[Djur]]
| regnum = Animalia
| phylum_sv = [[Leddjur]]
| phylum = Arthropoda
| classis_sv = [[Egentliga insekter]]
| classis = Insecta
| ordo_sv = [[Tvåvingar]]
| ordo = Diptera
| familia_sv = [[Borrflugor]]
| familia = Tephritidae
| genus_sv =
| genus = [[Themaroidopsis]]
| species_sv =
| species = '''Themaroidopsis rufescens'''
| taxon = Themaroidopsis rufescens
| taxon_authority = [[Hardy (auktor)|Hardy]], 1986
| range_map =
| range_map_caption = Utbredningsområde
| image2 =
| image2_caption =
| subphylum = Hexapoda
| subphylum_sv = [[Sexfotingar]]
| synonyms =
}}

'''''Themaroidopsis rufescens'''''<ref name = "COL"/> är en [[tvåvingar|tvåvinge]]art som beskrevs av [[Hardy (auktor)|Hardy]] 1986. ''Themaroidopsis rufescens'' ingår i [[släkte]]t ''[[Themaroidopsis]]'' och [[familj (biologi)|familjen]] [[borrflugor]].<ref name = "COL"/><ref name = "source"/> Inga [[underart]]er finns listade i [[Catalogue of Life]].<ref name = "COL"/>

== Källor ==
<references>
<ref name = "COL">{{webbref |url= http://www.catalogueoflife.org/annual-checklist/2011/search/all/key/themaroidopsis+rufescens/match/1|titel= Species 2000 & ITIS Catalogue of Life: 2011 Annual Checklist.|hämtdatum= 24 september 2012 |författare= Bisby F.A., Roskov Y.R., Orrell T.M., Nicolson D., Paglinawan L.E., Bailly N., Kirk P.M., Bourgoin T., Baillargeon G., Ouvrard D. (red.)|datum= 2011|verk= |utgivare=Species 2000: Reading, UK.}}</ref>
<ref name = "source">''Systema Dipterorum''. Pape T. & Thompson F.C. (eds), 2011-01-06</ref>
</references>

[[Kategori:Borrflugor]]
[[Kategori:Themaroidopsis|rufescens]]

title: Systematik

Ordning: Tvåvingar · Diptera

Familj: Borrflugor · Tephritidae

Släkte: Themaroidopsis

Art: Themaroidopsis rufescens

title: Vetenskapligt namn

Auktor: Hardy, 1986


text:
# Municipio de Cubulco
Municipio de Cubulco är en kommun i Guatemala.   Den ligger i departementet Departamento de Baja Verapaz, i den centrala delen av landet, 60 km norr om huvudstaden Guatemala City.

title: Municipio de Cubulco

wikitext:
{{robotskapad|Lsjbot|Guatemala|datum=2016-06}}
{{geobox
| 1                    = Region
<!-- *** Mallhuvud *** -->
| name                 = Municipio de Cubulco
| native_name          =
| other_name           =
| category             = Kommun
| official_name        =
| etymology            =
| motto                =
| nickname             =
<!-- *** Bild *** -->
| image                =
| image_caption        =
<!-- *** Symboler *** -->
| flag                 =
| symbol               =
<!-- *** Länder, regioner mm *** -->
| country              = Guatemala
| country_flag         = true
| state                = [[Departamento de Baja Verapaz]]
| state_type           = Departement
| region               =
| region_type          =
| district             =
| district_type        =
<!-- *** Gränser, föremål inom området mm *** -->
| border               =
| part                 =
| city                 =
| landmark             =
| river                =
<!-- *** Läge *** -->
| capital              =
| capital_type         =
| capital_location     =
| capital_region       =
| capital_country      =
| capital_elevation    =
| capital_lat_d        =
| capital_lat_m        =
| capital_lat_s        =
| capital_lat_NS       =
| capital_long_d       =
| capital_long_m       =
| capital_long_s       =
| capital_long_EW      =
| highest              =
| highest_location     =
| highest_region       =
| highest_country      =
| highest_elevation    =
| highest_lat_d        =
| highest_lat_m        =
| highest_lat_s        =
| highest_lat_NS       =
| highest_long_d       =
| highest_long_m       =
| highest_long_s       =
| highest_long_EW      =
| lowest               =
| lowest_location      =
| lowest_region        =
| lowest_country       =
| lowest_elevation     =
| lowest_lat_d         =
| lowest_lat_m         =
| lowest_lat_s         =
| lowest_lat_NS        =
| lowest_long_d        =
| lowest_long_m        =
| lowest_long_s        =
| lowest_long_EW       =
<!-- *** Dimensioner *** -->
| length               =
| length_orientation   =
| width                =
| width_orientation    =
| area                 =
| area_decimals        =
<!-- *** Befolkning *** -->
| population           =
| population_date      =
| population_density   =
<!-- *** Historia och administration *** -->
| established          =
| date                 =
| government_location  =
| government_region    =
| government_country   =
| government_elevation =
| government_lat_d     =
| government_lat_m     =
| government_lat_s     =
| government_lat_NS    =
| government_long_d    =
| government_long_m    =
| government_long_s    =
| government_long_EW   =
| leader               =
| leader_party         =
<!-- *** Koder ***  -->
| timezone             = [[Central Standard Time|CST]]
| utc_offset           = -6
| timezone_DST         =
| utc_offset_DST       =
| postal_code          =
| area_code            =
| code                 =
<!-- *** Fria fält *** -->
| free                 =
| free_type            =
<!-- *** Kartor *** -->
| map                  = {{Kartposition Guatemala|reliefkarta_om_den_finns}}
| map_size             =
| map_caption          = Läge i Guatemala
| map_locator          = Guatemala
| map_locator_x        =
| map_locator_y        =
<!-- *** Webbplatser *** -->
| website              =
<!-- *** Fotnoter *** -->
| footnotes            =
| lat_d                = 15.15445
| long_d               = -90.67126
| elevation            = 1294
| timezone_label       = America/Guatemala
}}

'''Municipio de Cubulco''' är <!--A.ADM2-->en [[Guatemalas administrativa indelning|kommun]] i [[Guatemala]].<ref name = "gn3597836"/>   Den ligger i departementet <!--ADM1-->[[Departamento de Baja Verapaz]], i den centrala delen av landet, {{formatnum:60}} km norr om huvudstaden [[Guatemala City]].
== Källor ==

<references>
<ref name = "gn3597836">[{{Geonameslänk|gnid=3597836|name=municipio%20de%20cubulco}} Municipio de Cubulco] hos [{{Geonamesabout}} Geonames.org (cc-by)]; post uppdaterad 2015-05-21; databasdump nerladdad 2015-05-23</ref>
</references>

[[Kategori:Indelningar i Departamento de Baja Verapaz]]

Land: Guatemala

Departement: Departamento de Baja Verapaz

Tidszon: CST (UTC-6)


text:
# Leucauge fishoekensis
Leucauge fishoekensis är en spindelart som beskrevs av Embrik Strand 1909. Leucauge fishoekensis ingår i släktet Leucauge och familjen käkspindlar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

title: Leucauge fishoekensis

wikitext:
{{robotskapad|Lsjbot|spindel|datum=2013-02}}
{{Taxobox
| name = ''Leucauge fishoekensis''
| status =
| image =
| image_caption =
| domain_sv =
| domain =
| regnum_sv = [[Djur]]
| regnum = Animalia
| phylum_sv = [[Leddjur]]
| phylum = Arthropoda
| classis_sv = [[Spindeldjur]]
| classis = Arachnida
| ordo_sv = [[Spindlar]]
| ordo = Araneae
| familia_sv = [[Käkspindlar]]
| familia = Tetragnathidae
| genus_sv =
| genus = [[Leucauge]]
| species_sv =
| species = '''Leucauge fishoekensis'''
| taxon = Leucauge fishoekensis
| taxon_authority = [[Embrik Strand|Strand]], 1909
| range_map =
| range_map_caption = Utbredningsområde
| image2 =
| image2_caption =
| synonyms =
}}

'''''Leucauge fishoekensis'''''<ref name = "col275923"/> är en [[spindlar|spindel]]art som beskrevs av [[Embrik Strand]] 1909. ''Leucauge fishoekensis'' ingår i [[släkte]]t ''[[Leucauge]]'' och [[familj (biologi)|familjen]] [[käkspindlar]].<ref name = "COL"/><ref name = "source"/> Inga [[underart]]er finns listade i [[Catalogue of Life]].<ref name = "COL"/>

== Källor ==
<references>
<ref name = "COL">{{webbref |url= http://www.catalogueoflife.org/annual-checklist/2011/search/all/key/leucauge+fishoekensis/match/1|titel= Species 2000 & ITIS Catalogue of Life: 2011 Annual Checklist.|hämtdatum= 24 september 2012 |författare= Bisby F.A., Roskov Y.R., Orrell T.M., Nicolson D., Paglinawan L.E., Bailly N., Kirk P.M., Bourgoin T., Baillargeon G., Ouvrard D. (red.)|datum= 2011|verk= |utgivare=Species 2000: Reading, UK.}}</ref>
<ref name = "col275923">Strand, E. (1909g) Spinnentiere von Südafrika und einigen Inseln gesammelt bei der deutschen Südpolar-Expedition., In ''Deutsche Südpolar-Expedition 1901-1905''</b>. Berlin, 10(5): 541-596.</ref>
<ref name = "source">''SpidCat: The World Spider Catalog''. Platnick N.I. & Raven R.J., 2008-01-07</ref>
</references>

{{Robotskapad stub om käkspindlar}}

[[Kategori:Käkspindlar]]
[[Kategori:Leucauge|fishoekensis]]

title: Systematik

Klass: Spindeldjur · Arachnida

Ordning: Spindlar · Araneae

Familj: Käkspindlar · Tetragnathidae

Släkte: Leucauge

Art: Leucauge fishoekensis

title: Vetenskapligt namn

Auktor: Strand, 1909


text:
# Husby-Oppunda socken
Husby-Oppunda socken i Södermanland ingick i Oppunda härad och är sedan 1971 en del av Nyköpings kommun, från 2016 inom Vrena distrikt.
Socknens areal är 68,70 kvadratkilometer, varav 53,40 land. År 1949 fanns här 672 invånare. Godsen Tärnö, Torp och Husbygårds säteri samt sockenkyrkan Husby-Oppunda kyrka ligger i socknen.

## Administrativ historik
Husby-Oppunda socken har medeltida ursprung. Före den 1 januari 1886 (ändring enligt beslut den 17 april 1885) var namnet Husby socken.
Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Husby-Oppunda församling och för de borgerliga frågorna till Husby-Oppunda landskommun. Landskommunen inkorporerades 1952 i Bettna landskommun som upplöstes 1971 då denna del uppgick i Nyköpings kommun. Församlingen uppgick 1995 i Vrena församling som 2002 uppgick i Stigtomta-Vrena församling.
1 januari 2016 inrättades distriktet Vrena, med samma omfattning som Vrena församling hade 1999/2000 och fick 1995, och vari detta sockenområde ingår.
Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Oppunda härad.  De indelta soldaterna tillhörde Södermanlands regemente, Livkompaniet och Livregementets grenadjärkår, Södermanlands kompani.

## Geografi
Husby-Oppunda socken ligger nordväst om Nyköping kring Husbyån med Långhalsen i söder och väster och Lidsjön i öster. Socknen är en kuperad odlingsbygd med viss skog i norr och söder.

## Fornlämningar
Från bronsåldern finns spridda gravrösen. Från järnåldern finns cirka 40 gravfält. Sju fornborgar och tre runristning har påträffats.

## Namnet
Namnet (1314 Husaby) kommer från kyrkbyn. Namnet innehåller husaby, 'kungsgård'.
Namnet på socken var fram till 1 januari 1886 Husby socken.

title: Husby-Oppunda socken

wikitext:
{{faktamall socken WD}}
'''Husby-Oppunda socken''' i [[Södermanland]] ingick i [[Oppunda härad]] och är sedan 1971 en del av [[Nyköpings kommun]], från 2016 inom [[Vrena distrikt]].

Socknens areal är 68,70 [[kvadratkilometer]], varav 53,40 land.<ref name="Svensk uppslagsbok">{{Sn-SU|socken=Husby-Oppunda}}</ref> År 1949 fanns här 672 invånare.<ref name="Svensk uppslagsbok"/> Godsen [[Tärnö, Nyköpings kommun|Tärnö]], [[Torps säteri|Torp]] och [[Husbygårds säteri]] samt sockenkyrkan [[Husby-Oppunda kyrka]] ligger i socknen.

==Administrativ historik==
Husby-Oppunda socken har medeltida ursprung. Före den 1 januari 1886 (ändring enligt beslut den 17 april 1885) var namnet '''Husby socken'''.<ref>[http://www.scb.se/Grupp/Hitta_statistik/Historisk_statistik/_Dokument/BISOS_A/1890/1890%20Andra/Befolkning%20A%20Historisk%20statistik%201800-talet%201890%20andra.pdf SCB folkräkningen 1890 andra delen] {{Wayback|url=http://www.scb.se/Grupp/Hitta_statistik/Historisk_statistik/_Dokument/BISOS_A/1890/1890%20Andra/Befolkning%20A%20Historisk%20statistik%201800-talet%201890%20andra.pdf |date=20150924101000 }} sida 11 anm. till Södermanlands län not 1</ref>

Vid [[kommunreformen 1862]] övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till [[Husby-Oppunda församling]] och för de borgerliga frågorna till [[Husby-Oppunda landskommun]]. Landskommunen inkorporerades 1952 i [[Bettna landskommun]] som upplöstes 1971 då denna del uppgick i Nyköpings kommun. Församlingen uppgick 1995 i [[Vrena församling]] som 2002 uppgick i [[Stigtomta-Vrena församling]].<ref name= "Harlen">{{Bokref/Sverige från A till Ö}}</ref><ref>{{Fs-Scb}}</ref>

1 januari 2016 inrättades [[sveriges distrikt|distriktet]] Vrena, med samma omfattning som Vrena församling hade 1999/2000 och fick 1995, och vari detta sockenområde ingår.

Socknen har tillhört [[Sveriges län|län]], [[fögderi]]er, [[tingslag]] och [[domsaga|domsagor]] enligt vad som beskrivs i artikeln [[Oppunda härad]].  De [[Indelt soldat|indelta soldaterna]] tillhörde [[Södermanlands regemente (infanteri)|Södermanlands regemente]], Livkompaniet och [[Livregementets grenadjärkår]], Södermanlands kompani.<ref>{{Sn-NAD-ort|socken=Husby-Oppunda}}</ref>

==Geografi==
Husby-Oppunda socken ligger nordväst om [[Nyköping]] kring Husbyån med [[Långhalsen, Södermanland|Långhalsen]] i söder och väster och Lidsjön i öster. Socknen är en kuperad odlingsbygd med viss skog i norr och söder.<ref name="geogr">{{Bokref/Sverige geografisk beskrivning del 1}}</ref><ref name="Svensk uppslagsbok"/><ref name="NE">[[Nationalencyklopedin]]</ref>

== Fornlämningar==
Från [[bronsåldern]] finns spridda [[gravröse]]n. Från [[järnåldern]] finns cirka 40 gravfält. Sju [[fornborg]]ar och tre [[runristning]] har påträffats.<ref name="NE"/><ref name="geogr"/><ref>{{Sn-Hm|snkod=0333}}</ref><ref>{{Sn-RAÄ|snkod=333|lan=S%C3%B6}}</ref>

==Namnet==
Namnet (1314 ''Husaby'') kommer från kyrkbyn. Namnet innehåller ''husaby'', '[[kungsgård]]'.<ref>{{Bokref/Svenskt ortnamnslexikon/2003}}</ref>

Namnet på socken var fram till 1 januari 1886 ''Husby socken''.

==Se även==
*[[Husby-Oppunda församling]]

==Referenser==
<references/>

==Externa länkar==
*{{commonscat}}
*{{Sn-NAD|socken=Husby-Oppunda}}
*{{Sn-Dm|socken=Husby-Oppunda+socken+Södermanland}}

[[Kategori:Socknar i Oppunda härad]]
[[Kategori:Indelningar i Nyköpings kommun]]

title: Karta

Karta: Husby-Oppunda sockens läge i Södermanlands län.

title: Koder, länkar

Namn (ISOF): lista

Kulturnav: länk

Hembygds- · portalen: Vrena distrikt

Koder, länkar: Redigera Wikidata


text:
# Curtia tenuifolia
Curtia tenuifolia är en gentianaväxtart. Curtia tenuifolia ingår i släktet Curtia och familjen gentianaväxter.

## Underarter
Arten delas in i följande underarter:
- C. t. tenella
- C. t. tenuifolia

title: Curtia tenuifolia

wikitext:
{{robotskapad|Lsjbot|gentianaväxt|datum=2014-09}}
{{Taxobox
| name = ''Curtia tenuifolia''
| status =
| image =
| image_caption =
| domain_sv =
| domain =
| regnum_sv = [[Växter]]
| regnum = Plantae
| divisio_sv = [[Kärlväxter]]
| divisio = Tracheophyta
| classis_sv = [[Tvåhjärtbladiga blomväxter]]
| classis = Magnoliopsida
| ordo_sv = [[Gentianaordningen]]
| ordo = Gentianales
| familia_sv = [[Gentianaväxter]]
| familia = Gentianaceae
| genus_sv =
| genus = [[Curtia]]
| species_sv =
| species = '''Curtia tenuifolia'''
| taxon = Curtia tenuifolia
| taxon_authority =
| range_map =
| range_map_caption = Utbredningsområde
| image2 =
| image2_caption =
| synonyms =
}}

'''''Curtia tenuifolia'''''<ref name = "COL"/> är en [[gentianaväxter|gentianaväxt]]art. ''Curtia tenuifolia'' ingår i [[släkte]]t ''[[Curtia]]'' och [[familj (biologi)|familjen]] [[gentianaväxter]].<ref name = "COL"/><ref name = "source"/>

== Underarter ==

Arten delas in i följande underarter:<ref name = "COL"/>

* ''C. t. tenella''
* ''C. t. tenuifolia''

== Källor ==
<references>
<ref name = "COL">{{webbref |url= http://www.catalogueoflife.org/annual-checklist/2014/details/species/id/16623958|titel= Species 2000 & ITIS Catalogue of Life: 2014 Annual Checklist.|hämtdatum= 26 May 2014 |författare= Roskov Y., Kunze T., Orrell T., Abucay L., Paglinawan L., Culham A., Bailly N., Kirk P., Bourgoin T., Baillargeon G., Decock W., De Wever A., Didžiulis V. (ed)|datum= 2014|verk= |utgivare=Species 2000: Reading, UK.}}</ref>
<ref name = "source">[http://worldplants.webarchiv.kit.edu/ World Plants: Synonymic Checklists of the Vascular Plants of the World]</ref>
</references>

[[Kategori:Gentianaväxter]]
[[Kategori:Curtia|tenuifolia]]

title: Systematik

Rike: Växter · Plantae

Division: Kärlväxter · Tracheophyta

Klass: Tvåhjärtbladiga blomväxter · Magnoliopsida

Ordning: Gentianaordningen · Gentianales

Familj: Gentianaväxter · Gentianaceae

Släkte: Curtia

Art: Curtia tenuifolia

title: Vetenskapligt namn

Vetenskapligt namn: § Curtia tenuifolia


text:
# Craniophora carbolucana
Craniophora carbolucana är en fjärilsart som beskrevs av Hartig 1968. Craniophora carbolucana ingår i släktet Craniophora och familjen nattflyn. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

title: Craniophora carbolucana

wikitext:
{{robotskapad|Lsjbot|fjärils|datum=2013-06}}
{{Taxobox
| name = ''Craniophora carbolucana''
| status =
| image =
| image_caption =
| domain_sv =
| domain =
| regnum_sv = [[Djur]]
| regnum = Animalia
| phylum_sv = [[Leddjur]]
| phylum = Arthropoda
| classis_sv = [[Egentliga insekter]]
| classis = Insecta
| ordo_sv = [[Fjärilar]]
| ordo = Lepidoptera
| familia_sv = [[Nattflyn]]
| familia = Noctuidae
| genus_sv =
| genus = [[Craniophora]]
| species_sv =
| species = '''Craniophora carbolucana'''
| taxon = Craniophora carbolucana
| taxon_authority = [[Hartig (auktor)|Hartig]] 1968
| range_map =
| range_map_caption = Utbredningsområde
| image2 =
| image2_caption =
| subphylum = Hexapoda
| subphylum_sv = [[Sexfotingar]]
| superfamilia = [[Noctuoidea]]
| superfamilia_sv =
| synonyms =
}}

'''''Craniophora carbolucana'''''<ref name = "COL"/> är en [[fjärilar|fjärils]]art som beskrevs av [[Hartig (auktor)|Hartig]] 1968. ''Craniophora carbolucana'' ingår i [[släkte]]t ''[[Craniophora]]'' och [[familj (biologi)|familjen]] [[nattflyn]].<ref name = "COL"/><ref name = "source"/> Inga [[underart]]er finns listade i [[Catalogue of Life]].<ref name = "COL"/>

== Källor ==
<references>
<ref name = "COL">{{webbref |url= http://www.catalogueoflife.org/annual-checklist/2011/search/all/key/craniophora+carbolucana/match/1|titel= Species 2000 & ITIS Catalogue of Life: 2011 Annual Checklist.|hämtdatum= 24 september 2012 |författare= Bisby F.A., Roskov Y.R., Orrell T.M., Nicolson D., Paglinawan L.E., Bailly N., Kirk P.M., Bourgoin T., Baillargeon G., Ouvrard D. (red.)|datum= 2011|verk= |utgivare=Species 2000: Reading, UK.}}</ref>
<ref name = "source">''LepIndex: The Global Lepidoptera Names Index''. Beccaloni G.W., Scoble M.J., Robinson G.S. & Pitkin B., 2005-06-15</ref>
</references>

[[Kategori:Nattflyn]]
[[Kategori:Craniophora|carbolucana]]

title: Systematik

Ordning: Fjärilar · Lepidoptera

Överfamilj: Noctuoidea

Familj: Nattflyn · Noctuidae

Släkte: Craniophora

Art: Craniophora carbolucana

title: Vetenskapligt namn

Auktor: Hartig 1968


text:
# Monteithia nigra
Monteithia nigra är en insektsart som beskrevs av Evans 1968. Monteithia nigra ingår i släktet Monteithia och familjen dvärgstritar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

title: Monteithia nigra

wikitext:
{{robotskapad|Lsjbot|insekts|datum=2013-04}}
{{Taxobox
| name = ''Monteithia nigra''
| status =
| image =
| image_caption =
| domain_sv =
| domain =
| regnum_sv = [[Djur]]
| regnum = Animalia
| phylum_sv = [[Leddjur]]
| phylum = Arthropoda
| classis_sv = [[Egentliga insekter]]
| classis = Insecta
| ordo_sv = [[Halvvingar]]
| ordo = Hemiptera
| familia_sv = [[Dvärgstritar]]
| familia = Cicadellidae
| genus_sv =
| genus = [[Monteithia]]
| species_sv =
| species = '''Monteithia nigra'''
| taxon = Monteithia nigra
| taxon_authority = [[Evans (auktor)|Evans]] 1968
| range_map =
| range_map_caption = Utbredningsområde
| image2 =
| image2_caption =
| subphylum = Hexapoda
| subphylum_sv = [[Sexfotingar]]
| superfamilia = [[Membracoidea]]
| superfamilia_sv =
| synonyms =
}}

'''''Monteithia nigra'''''<ref name = "COL"/> är en [[insekter|insekts]]art som beskrevs av [[Evans (auktor)|Evans]] 1968. ''Monteithia nigra'' ingår i [[släkte]]t ''[[Monteithia]]'' och [[familj (biologi)|familjen]] [[dvärgstritar]].<ref name = "COL"/><ref name = "source"/> Inga [[underart]]er finns listade i [[Catalogue of Life]].<ref name = "COL"/>

== Källor ==
<references>
<ref name = "COL">{{webbref |url= http://www.catalogueoflife.org/annual-checklist/2011/search/all/key/monteithia+nigra/match/1|titel= Species 2000 & ITIS Catalogue of Life: 2011 Annual Checklist.|hämtdatum= 24 september 2012 |författare= Bisby F.A., Roskov Y.R., Orrell T.M., Nicolson D., Paglinawan L.E., Bailly N., Kirk P.M., Bourgoin T., Baillargeon G., Ouvrard D. (red.)|datum= 2011|verk= |utgivare=Species 2000: Reading, UK.}}</ref>
<ref name = "source">''MOWD: Membracoidea of the World Database''. McKamey S., 2010-11-23</ref>
</references>

[[Kategori:Dvärgstritar]]
[[Kategori:Monteithia|nigra]]

title: Systematik

Ordning: Halvvingar · Hemiptera

Överfamilj: Membracoidea

Familj: Dvärgstritar · Cicadellidae

Släkte: Monteithia

Art: Monteithia nigra

title: Vetenskapligt namn

Auktor: Evans 1968


text:
# Paracorymbia hybrida
Paracorymbia hybrida är en skalbaggsart som först beskrevs av Claudius Rey 1885.  Paracorymbia hybrida ingår i släktet Paracorymbia och familjen långhorningar.
Artens utbredningsområde är Frankrike. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

title: Paracorymbia hybrida

wikitext:
{{robotskapad|Lsjbot|skalbaggs|datum=2013-08}}
{{Taxobox
| name = ''Paracorymbia hybrida''
| status =
| image =
| image_caption =
| domain_sv =
| domain =
| regnum_sv = [[Djur]]
| regnum = Animalia
| phylum_sv = [[Leddjur]]
| phylum = Arthropoda
| classis_sv = [[Egentliga insekter]]
| classis = Insecta
| ordo_sv = [[Skalbaggar]]
| ordo = Coleoptera
| familia_sv = [[Långhorningar]]
| familia = Cerambycidae
| genus_sv =
| genus = [[Paracorymbia]]
| species_sv =
| species = '''Paracorymbia hybrida'''
| taxon = Paracorymbia hybrida
| taxon_authority = ([[Claudius Rey|Rey]], 1885)
| range_map =
| range_map_caption = Utbredningsområde
| image2 =
| image2_caption =
| subphylum = Hexapoda
| subphylum_sv = [[Sexfotingar]]
| synonyms = ''Brachyleptura hybrida'' Farrugia & Barbier, 2008<ref name = "col119893"/>
''Stictoleptura hybrida'' Micas, 2005<ref name = "col108833"/>
''Corymbia hybrida'' Favet, 2005<ref name = "col120422"/>
''Stictoleptura hybrida'' Brustel, Berger & Cocquempot, 2003<ref name = "col108393"/>
''Brachyleptura hybrida'' [[Jean François Villiers|Villiers]], 1978<ref name = "col108387"/>
''Leptura hybrida'' Iablokoff, 1950<ref name = "col120043"/>
''Leptura hybrida'' [[Maurice Pic|Pic]], 1901<ref name = "col109925"/>
''Leptura hybrida'' Bourgeois, 1892<ref name = "col115648"/>
''Leptura hybrida'' [[Claudius Rey|Rey]], 1885<ref name = "col120421"/>
''Leptura maculicornis'' [[Étienne Mulsant|Mulsant]], 1839<ref name = "col116462"/>
}}

'''''Paracorymbia hybrida'''''<ref name = "COL"/> är en [[skalbaggar|skalbaggs]]art som först beskrevs av [[Claudius Rey]] 1885.  ''Paracorymbia hybrida'' ingår i [[släkte]]t ''[[Paracorymbia]]'' och [[familj (biologi)|familjen]] [[långhorningar]].<ref name = "COL"/><ref name = "source"/>

Artens utbredningsområde är [[Frankrike]].<ref name = "COL"/> Inga [[underart]]er finns listade i [[Catalogue of Life]].<ref name = "COL"/>

== Källor ==
<references>
<ref name = "COL">{{webbref |url= http://www.catalogueoflife.org/annual-checklist/2011/search/all/key/paracorymbia+hybrida/match/1|titel= Species 2000 & ITIS Catalogue of Life: 2011 Annual Checklist.|hämtdatum= 24 september 2012 |författare= Bisby F.A., Roskov Y.R., Orrell T.M., Nicolson D., Paglinawan L.E., Bailly N., Kirk P.M., Bourgoin T., Baillargeon G., Ouvrard D. (red.)|datum= 2011|verk= |utgivare=Species 2000: Reading, UK.}}</ref>
<ref name = "source">''TITAN: Cerambycidae database''. Tavakilian G., 2009-05-25</ref>
<ref name = "col119893">FARRUGIA Sylvain & BARBIER Gilles (2008) Capture de Glaphyra marmottani (Brisout de Barneville, 1863) dans l'Aude (Coleoptera Cerambycidae), L'Entomologiste, Paris 64 (1): 59-60, 2 figs.</ref>
<ref name = "col108387">VILLIERS André (1978) Faune des Coléoptères de France I. Cerambycidae, Paul Lechevalier, Paris. Encyclopédie Entomologique 42: i-xxviii + 611 pp, 1802 figs.</ref>
<ref name = "col120422">FAVET Claude (2005) Contribution à la connaissance de coléoptères du Parc naturel régional du Luberon. Famille des Cerambycidae, Cahiers de la Réserve de biosphère du Luberon 1: 1-48, 21 pls.</ref>
<ref name = "col115648">BOURGEOIS J. (1892) Séance du 12 octobre 1892. [récoltes à Bérisal (Simplon)], Bulletin de la Société Entomologique de France, Paris 61: ccxiv.</ref>
<ref name = "col120043">IABLOKOFF André (1950) Sur l'éthologie de deux Cérambycides xylophages du Massif du Pelvoux (Hautes-Alpes), Vie et Milieu 1 (3): 326-344, 1 table.</ref>
<ref name = "col109925">PIC Maurice (1901) Notes diverses et diagnoses [8e article], L'Échange, Revue Linnéenne 17 (203): 81-83.</ref>
<ref name = "col120421">REY Claudius (1885) Note sur la Leptura maculicornis Degeer, Mulsant, Revue d'Entomologie, Caen 4: 275-277.</ref>
<ref name = "col116462">MULSANT Étienne (1839) Histoire Naturelle des Coléoptères de France. Longicornes, Paris, Maison : vii-xii + 1-304 pp., 3 pls.</ref>
<ref name = "col108393">BRUSTEL Hervé, BERGER Pierre & COCQUEMPOT Christian (2003) Catalogue des Vesperidae et des Cerambycidae de la faune de France (Coleoptera), Annales de la Société Entomologique de France, Paris (N. S.) 38 (4) [2002]: 443-461.</ref>
<ref name = "col108833">MICAS Lilian (2005) Le vallon de la Moulinière (Alpes-de-Haute-Provence) : biodiversité coléoptérologique. I. Cerambycidae, L'Entomologiste, Paris 61 (4): 145-148, 1 fig.</ref>
</references>

[[Kategori:Långhorningar]]
[[Kategori:Paracorymbia|hybrida]]

title: Systematik

Ordning: Skalbaggar · Coleoptera

Familj: Långhorningar · Cerambycidae

Släkte: Paracorymbia

Art: Paracorymbia hybrida

title: Vetenskapligt namn

Vetenskapligt namn: § Paracorymbia hybrida

title: Synonymer

Synonymer: Brachyleptura hybrida Farrugia & Barbier, 2008 · Stictoleptura hybrida Micas, 2005 · Corymbia hybrida Favet, 2005 · Stictoleptura hybrida Brustel, Berger & Cocquempot, 2003 · Brachyleptura hybrida Villiers, 1978 · Leptura hybrida Iablokoff, 1950 · Leptura hybrida Pic, 1901 · Leptura hybrida Bourgeois, 1892 · Leptura hybrida Rey, 1885 · Leptura maculicornis Mulsant, 1839

Synonymer: Hitta fler artiklar om djur med Djurportalen


text:
# Pride Amsterdam
Pride Amsterdam är en årlig pridefestival i Amsterdam i Nederländerna som har arrangerats under olika namn varje år sedan 1996.
Den första större demonstrationen för lika rättigheter efter Stonewallupproret ägde rum i Nederländerna och 1979 skapade man Pink Sunday, ett årligt event som firas i olika nederländska städer varje år.
Amsterdam Pride, som festivalen kallades 1996–2006, var däremot ingen proteströrelse utan en fest för homosexuella. Festivalen breddades senare till  hela HBTQ-miljön och delades upp i olika teman runt om i staden. Från att tidigare enbart ha arrangerats på frivillig väg anordnas festivalen numera av staden Amsterdam. Den arrangör som lämnar det bästa anbudet får arrangera festivalen under tre år varefter anbud begärs in för nästa treårsperiod.
Festivalen har successivt utökats från ett endagsevenemang och år 2023 varar den nio dagar med hundratals olika aktiviteter. Den mest spektakulära delen är en båtparad med ett 80-tal utsmyckade båtar på kanalerna runt stadens centrum. År 2026 kommer Amsterdam att vara värd för Worldpride.

title: Pride Amsterdam

wikitext:
{{Infobox evenemang
|bild     = Amsterdam Pride Canal Parade 2019 05.jpg
|bildtext = Parad på Amsterdams kanaler 2019.
|plats    = [[Amsterdam]], {{flaggbild2|Nederländerna}}
|tidpunkt =
|år       = [[1996]]–
|tidigare namn= Amsterdam Pride
|typ = [[Festival]] för [[HBTQ]]-personer
|geografisk omfattning=
}}

'''Pride Amsterdam''' är en årlig [[Priderörelsen|pridefestival]] i [[Amsterdam]] i [[Nederländerna]] som har arrangerats under olika namn varje år sedan 1996.

Den första större demonstrationen för lika rättigheter efter [[Stonewallupproret]] ägde rum i Nederländerna och 1979 skapade man ''Pink Sunday'', ett årligt event som firas i olika nederländska städer varje år.<ref name="pride">{{webref|url=https://worldpride.amsterdam/organization/history/|titel=History|språk=en|hämtdatum=2023-05-17}}</ref>

Amsterdam Pride, som festivalen kallades {{nowrap|1996–2006}}, var däremot ingen proteströrelse utan en fest för [[Homosexualitet|homosexuella]]. Festivalen breddades senare till  hela [[HBTQ]]-miljön och delades upp i olika teman runt om i staden. Från att tidigare enbart ha arrangerats på frivillig väg anordnas festivalen numera av staden Amsterdam. Den arrangör som lämnar det bästa [[anbud]]et får arrangera festivalen under tre år varefter anbud begärs in för nästa treårsperiod.<ref name="pride"/>

Festivalen har successivt utökats från ett endagsevenemang och år 2023 varar den nio dagar med hundratals olika aktiviteter. Den mest spektakulära delen är en båtparad med ett {{nowrap|80-tal}} utsmyckade båtar på [[kanal]]erna runt stadens centrum.<ref>{{webref|url=https://amsterdam.org/en/event/38/gay-canal-pride-amsterdam.html|titel=Gay Canal Pride Amsterdam  2023|språk=en|hämtdatum=2023-05-17}}</ref> År 2026 kommer Amsterdam att vara värd för [[Worldpride]].<ref>{{webref|url=https://worldpride.amsterdam/|titel=Worldpride Amsterdam 2026|språk=en|hämtdatum=2023-05-17}}</ref>

==Källor==
<references/>
==Externa länkar==
* {{Commonscat|Amsterdam Gay Pride}}
{{Prideparader}}
[[Kategori:HBTQ-festivaler]]
[[Kategori:Evenemang i Amsterdam]]
[[Kategori:Återkommande evenemang med premiär 1996]]

Plats: Amsterdam, Nederländerna

Tidigare namn: Amsterdam Pride

Typ: Festival för HBTQ-personer


text:
# Gillam Airport
Gillam Airport är en flygplats i Kanada.   Den ligger i provinsen Manitoba, i den östra delen av landet, 1 800 km nordväst om huvudstaden Ottawa. Gillam Airport ligger 145 meter över havet.
Terrängen runt Gillam Airport är platt. Trakten runt Gillam Airport är nära nog obefolkad, med mindre än två invånare per kvadratkilometer..

title: Gillam Airport

wikitext:
{{robotskapad|Lsjbot|Kanada|datum=2016-01}}
{{geobox
| 1                  = Building
<!-- *** Mallhuvud *** -->
| name               = Gillam Airport
| native_name        =
| category           = Flygplats
| official_name      =
| etymology          =
| nickname           =
<!-- *** Bild *** -->
| image              =
| image_caption      =
<!-- *** Land, region m.m. *** -->
| country            = Kanada
| country_flag       = true
| state              = [[Manitoba]]
| region             =
| district           =
| municipality       =
<!-- *** Läge *** -->
| location           =
| elevation          = 145
| lat_d              = 56.35739
| lat_m              =
| lat_s              =
| lat_NS             =
| long_d             = -94.71116
| long_m             =
| long_s             =
| long_EW            =
<!-- *** Dimensioner *** -->
| length             =
| length_orientation =
| width              =
| width_orientation  =
| height             =
| depth              =
| volume             =
| area               =
<!-- *** Egenskaper *** -->
| author             =
| style              =
| material           =
<!-- *** Historia och administration *** -->
| established        =
| date               =
| owner              =
| management         =
<!-- *** Tillgänglighet *** -->
| public             =
| visitation         =
| visitation_date    =
| access             =
<!-- *** Världsarv m.m. *** -->
| whs_name           =
| whs_year           =
| whs_number         =
| whs_region         =
| whs_criteria       =
| iucn_category      =
<!-- *** Fria fält *** -->
| free               =
| free_type          =
<!-- *** Kartor *** -->
| map                = {{Kartposition Kanada|reliefkarta_om_den_finns}}
| map_caption        =
| map_locator_x      =
| map_locator_y      =
<!-- *** Webbplatser *** -->
| website            =
<!-- *** Fotnoter *** -->
| footnotes          =
| other_name         =
| state_type         = Provins
| timezone_label     = America/Winnipeg
| utc_offset         = -6
| utc_offset_DST     = -5
| timezone           = [[Central Standard Time|CST]]
| timezone_DST       = [[Central Daylight Time|CDT]]
| map_locator        = Kanada
}}

'''Gillam Airport''' är <!--S.AIRP-->en [[flygplats]] i [[Kanada]].<ref name = "gn7910207"/>   Den ligger i provinsen <!--ADM1-->[[Manitoba]], i den östra delen av landet, {{formatnum:1800}} km nordväst om huvudstaden [[Ottawa]]. Gillam Airport ligger {{formatnum:145}} meter över havet.{{anmärkning|Framräknat ur höjduppgifter (DEM 3") från Viewfinder Panoramas.<ref name = "vp"/> {{Lsjbot-algoritmnot}}}}

Terrängen runt Gillam Airport är platt.{{anmärkning|Framräknat ur variansen i alla höjduppgifter (DEM 3") från Viewfinder Panoramas, inom 10 km radie.<ref name = "vp"/> {{Lsjbot-algoritmnot}}}} Trakten runt Gillam Airport är nära nog obefolkad, med mindre än två invånare per kvadratkilometer.<ref name = "nasapop"/>.

== Kommentarer ==

{{anmärkningslista}}

== Källor ==

<references>
<ref name = "gn7910207">[{{Geonameslänk|gnid=7910207|name=gillam%20airport}} Gillam Airport] hos [{{Geonamesabout}} GeoNames.Org (cc-by)]; post uppdaterad 2011-07-20; databasdump nerladdad 2015-12-29</ref>
<ref name = "vp">{{Webbref |url= {{Viewfinderlänk}}|titel= Viewfinder Panoramas Digital elevation Model|hämtdatum= 2015-06-21|format= |verk= }}</ref>

<ref name = "nasapop">{{webbref|url= http://neo.sci.gsfc.nasa.gov/view.php?datasetId=SEDAC_POP|titel= NASA Earth Observations: Population Density|hämtdatum= 30 januari 2016|efternamn= |förnamn= |datum= |verk= |utgivare= NASA/SEDAC|arkivurl= https://web.archive.org/web/20160209064446/http://neo.sci.gsfc.nasa.gov/view.php?datasetId=SEDAC_POP|arkivdatum= 9 februari 2016}}</ref>
</references>

[[Kategori:Flygplatser i Manitoba]]

Land: Kanada

Provins: Manitoba

- sommartid: CDT (UTC-5)


text:
# Pterella chaetotarsa
Pterella chaetotarsa är en tvåvingeart som beskrevs av Boris Borisovitsch Rohdendorf och Yu. G. Verves 1980. Pterella chaetotarsa ingår i släktet Pterella och familjen köttflugor.
Artens utbredningsområde är Mongoliet. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

title: Pterella chaetotarsa

wikitext:
{{robotskapad|Lsjbot|tvåvinge|datum=2013-07}}
{{Taxobox
| name = ''Pterella chaetotarsa''
| status =
| image =
| image_caption =
| domain_sv =
| domain =
| regnum_sv = [[Djur]]
| regnum = Animalia
| phylum_sv = [[Leddjur]]
| phylum = Arthropoda
| classis_sv = [[Egentliga insekter]]
| classis = Insecta
| ordo_sv = [[Tvåvingar]]
| ordo = Diptera
| familia_sv = [[Köttflugor]]
| familia = Sarcophagidae
| genus_sv =
| genus = [[Pterella]]
| species_sv =
| species = '''Pterella chaetotarsa'''
| taxon = Pterella chaetotarsa
| taxon_authority = [[Boris Borisovitsch Rohdendorf|Rohdendorf]] & [[Yu. G. Verves|Verves]], 1980
| range_map =
| range_map_caption = Utbredningsområde
| image2 =
| image2_caption =
| subphylum = Hexapoda
| subphylum_sv = [[Sexfotingar]]
| synonyms =
}}

'''''Pterella chaetotarsa'''''<ref name = "COL"/> är en [[tvåvingar|tvåvinge]]art som beskrevs av [[Boris Borisovitsch Rohdendorf]] och [[Yu. G. Verves]] 1980. ''Pterella chaetotarsa'' ingår i [[släkte]]t ''[[Pterella]]'' och [[familj (biologi)|familjen]] [[köttflugor]].<ref name = "COL"/><ref name = "source"/>

Artens utbredningsområde är [[Mongoliet]].<ref name = "COL"/> Inga [[underart]]er finns listade i [[Catalogue of Life]].<ref name = "COL"/>

== Källor ==
<references>
<ref name = "COL">{{webbref |url= http://www.catalogueoflife.org/annual-checklist/2011/search/all/key/pterella+chaetotarsa/match/1|titel= Species 2000 & ITIS Catalogue of Life: 2011 Annual Checklist.|hämtdatum= 24 september 2012 |författare= Bisby F.A., Roskov Y.R., Orrell T.M., Nicolson D., Paglinawan L.E., Bailly N., Kirk P.M., Bourgoin T., Baillargeon G., Ouvrard D. (red.)|datum= 2011|verk= |utgivare=Species 2000: Reading, UK.}}</ref>
<ref name = "source">''Systema Dipterorum''. Pape T. & Thompson F.C. (eds), 2011-01-06</ref>
</references>

[[Kategori:Köttflugor]]
[[Kategori:Pterella|chaetotarsa]]

title: Systematik

Familj: Köttflugor · Sarcophagidae

Släkte: Pterella

Art: Pterella chaetotarsa

title: Vetenskapligt namn

Auktor: Rohdendorf & Verves, 1980


text:
# Jetmore
Jetmore är administrativ huvudort i Hodgeman County i Kansas. Orten hette ursprungligen Buckner och har fått sitt nuvarande namn efter advokaten Abraham Buckles Jetmore. Enligt 2010 års folkräkning hade Jetmore 867 invånare.

title: Jetmore

wikitext:
{{Stadsfakta
| namn           = Jetmore
| annat_namn     =
| form           = city
| bild           = Haun Museum from SE 1.JPG
| bildtext       = Haun Museum
| motto          =
| sigill         =
| sigilltyp      =
| land           = USA
| delstat        = [[Kansas]]
| indelning      = [[Hodgeman County]]
| medelhöjd      = 702
| styre          =
| styre_titel    =
| folkmängd      = 867
| folkmängd_not  =
| folkmängd_år   = 2010
| grundades      =
| yta            = 11.6
| yta_land       = 11.6
| yta_vatten     = 0.0
| coord          =
| lat_g          = 38
| lat_m          = 5
| lat_s          = 4
| lat_NS         = N
| long_g         = 99
| long_m         = 53
| long_s         = 36
| long_EW        = W
| karta          = USA Kansas location map.svg
| karta_text     = Ortens läge i Kansas
| positionskarta = Kansas
| karta2         = Map of USA KS.svg
| karta2_text    = Kansas läge i USA
| tidszon        = [[Central Standard Time|CST]]
| UTC skilln     = -6
| tidszon_DST    = [[Central Standard Time|CDT]]
| DST skilln     = -5
| yta_år         = 2010
| postnummer     = 67854
| riktnummer     = 620
| FIPS code      = 2035450
| url            = [http://jetmorekansas.com/ jetmorekansas.com]
}}
'''Jetmore''' är administrativ huvudort i [[Hodgeman County]] i [[Kansas]].<ref>[http://geology.com/county-map/kansas.shtml Kansas County Map with County Seat Cities]. Geology.com Geoscience News and Information. Läst 29 maj 2017.</ref><ref>[http://www.epodunk.com/cgi-bin/genInfo.php?locIndex=4749 Profile for Jetmore, Kansas] {{Wayback|url=http://www.epodunk.com/cgi-bin/genInfo.php?locIndex=4749 |date=20170619211603 }}. ePodunk. Läst 29 maj 2017.</ref> Orten hette ursprungligen Buckner och har fått sitt nuvarande namn efter advokaten Abraham Buckles Jetmore.<ref>[https://www.mapquest.com/us/ks/jetmore-282025455 Jetmore, KS]. Map Quest. Läst 29 maj 2017.</ref> Enligt 2010 års folkräkning hade Jetmore 867 invånare.<ref>[http://censusviewer.com/city/KS/Jetmore/2010 2010 Census Population of Jetmore, Kansas] {{Wayback|url=http://censusviewer.com/city/KS/Jetmore/2010 |date=20200806013755 }}. Census Viewer. Läst 29 maj 2017.</ref>

== Källor ==
<references/>

{{commonscatbox|Jetmore, Kansas}}

{{auktoritetsdata}}

[[Kategori:Orter i Kansas]]
[[Kategori:Hodgeman County]]

Land: USA

Delstat: Kansas

County: Hodgeman County

- vatten: 0,0 km²

Befolkningstäthet: 75 invånare/km²


text:
# Rhantus poellerbauerae
Rhantus poellerbauerae är en skalbaggsart som beskrevs av Balke, Wewalka, Alarie och Ignacio Ribera 2007. Rhantus poellerbauerae ingår i släktet Rhantus och familjen dykare. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

title: Rhantus poellerbauerae

wikitext:
{{robotskapad|Lsjbot|skalbaggs|datum=2013-09}}
{{Taxobox
| name = ''Rhantus poellerbauerae''
| status =
| image =
| image_caption =
| domain_sv =
| domain =
| regnum_sv = [[Djur]]
| regnum = Animalia
| phylum_sv = [[Leddjur]]
| phylum = Arthropoda
| classis_sv = [[Egentliga insekter]]
| classis = Insecta
| ordo_sv = [[Skalbaggar]]
| ordo = Coleoptera
| familia_sv = [[Dykare (skalbaggar)|Dykare]]
| familia = Dytiscidae
| genus_sv =
| genus = [[Rhantus]]
| species_sv =
| species = '''Rhantus poellerbauerae'''
| taxon = Rhantus poellerbauerae
| taxon_authority = Balke, Wewalka, Alarie och [[Ignacio Ribera|Ribera]], 2007
| range_map =
| range_map_caption = Utbredningsområde
| image2 =
| image2_caption =
| subphylum = Hexapoda
| subphylum_sv = [[Sexfotingar]]
| synonyms =
}}

'''''Rhantus poellerbauerae'''''<ref name = "col31718"/><ref name = "col473150"/> är en [[skalbaggar|skalbaggs]]art som beskrevs av Balke, Wewalka, Alarie och [[Ignacio Ribera]] 2007. ''Rhantus poellerbauerae'' ingår i [[släkte]]t ''[[Rhantus]]'' och [[familj (biologi)|familjen]] [[Dykare (skalbaggar)|dykare]].<ref name = "COL"/><ref name = "source"/> Inga [[underart]]er finns listade i [[Catalogue of Life]].<ref name = "COL"/>

== Källor ==
<references>
<ref name = "COL">{{webbref |url= http://www.catalogueoflife.org/annual-checklist/2011/search/all/key/rhantus+poellerbauerae/match/1|titel= Species 2000 & ITIS Catalogue of Life: 2011 Annual Checklist.|hämtdatum= 24 september 2012 |författare= Bisby F.A., Roskov Y.R., Orrell T.M., Nicolson D., Paglinawan L.E., Bailly N., Kirk P.M., Bourgoin T., Baillargeon G., Ouvrard D. (red.)|datum= 2011|verk= |utgivare=Species 2000: Reading, UK.}}</ref>
<ref name = "col31718">Nilsson, A. N. (2010) , database. A World Catalogue of the Family Dytiscidae</ref>
<ref name = "col473150">Balke, Michael, Günther Wewalka, Yves Alarie, and Ignacio Ribera (2007) Molecular phylogeny of Pacific Island Colymbetinae: radiation of New Caledonian and Fijian species (Coleoptera, Dytiscidae), Zoologica Scripta, vol. 36, no. 2</ref>
<ref name = "source">''ITIS: The Integrated Taxonomic Information System''. Orrell T. (custodian), 2011-04-26</ref>
</references>

{{Robotskapad stub om dykare}}

[[Kategori:Dykare]]
[[Kategori:Rhantus|poellerbauerae]]

title: Systematik

Familj: Dykare · Dytiscidae

Släkte: Rhantus

Art: Rhantus poellerbauerae

title: Vetenskapligt namn

Auktor: Balke, Wewalka, Alarie och Ribera, 2007


text:
# Skandinavien (1860)
Skandinavien, officiellt HM Linjeskepp Skandinavien, var ett linjeskepp i svenska flottan. Hon var Sveriges sista linjeskepp och ett av de sista svenska örlogsfartygen att byggas i trä. Skandinavien byggdes på Karlskrona örlogsvarv och sjösattes den 8 november 1860. Fartyget hade påbörjats redan 1825 men arbetet skedde med så lågt tempo, att den snabba tekniska utvecklingen hann göra henne omodern innan hon sjösattes. Planer fanns under 1850-talet att utrusta fartyget med ångmaskin men dessa kom aldrig att realiseras. Skandinavien utrangerades istället 1876 och höggs upp på varvet 1885, utan att någonsin ha trätt i tjänst.

title: Skandinavien (1860)

wikitext:
{{Faktaruta fartyg
|             namn=HM Linjeskepp ''Skandinavien''
|flaggbild_noborder=Naval Ensign of Sweden (1844-1905).svg
|             bild=Linjeskeppet Skandinaviens galjonsfigur.jpg
|         bildtext=''Skandinaviens'' galjonsfigur på [[Marinmuseum]] i [[Karlskrona]]. Galjonsbilden föreställer asaguden [[Oden]] och var sannolikt ursprungligen flankerad av korparna [[Hugin]] och [[Munin]]. Bilden har förmodligen aldrig varit placerad på fartyget.
|              typ=[[Linjeskepp]]
|            klass=
|           nummer=
|            motto=
|         beställd=
|             varv=[[Karlskronavarvet|Karlskrona Örlogsvarv]]
|         planerad=
|         påbörjad=1825
|          sjösatt=8 november 1860
|           tjänst=Aldrig
|              öde=Utrangerad 1876
|      deplacement=2 370 ton
|          tonnage=
|            längd=
|            bredd=
|       djupgående=
|           maskin=
|       kraftkälla=
|        hastighet=
|         räckvidd=
|       besättning=
|      passagerare=
|           hytter=
|        antal_TEU=
|      bestyckning=62 kanoner (aldrig tillförda)
}}
'''''Skandinavien''''', officiellt '''HM Linjeskepp ''Skandinavien''{{Anmärkning|Förkortningen "HMS" (Hans/Hennes Majestäts Skepp) började inte användas av svenska flottan förrän efter 1950. Tidigare användes ”HM” (Hans Majestäts) följt av fartygstyp och namn.}}''', var ett [[linjeskepp]] i [[svenska flottan]]. Hon var [[Sverige|Sveriges]] sista linjeskepp och ett av de sista svenska örlogsfartygen att byggas i trä. ''Skandinavien'' byggdes på [[Karlskronavarvet|Karlskrona örlogsvarv]] och [[Sjösättning|sjösattes]] den 8 november 1860. Fartyget hade påbörjats redan 1825 men arbetet skedde med så lågt tempo, att den snabba tekniska utvecklingen hann göra henne omodern innan hon sjösattes. Planer fanns under 1850-talet att utrusta fartyget med ångmaskin men dessa kom aldrig att realiseras. ''Skandinavien'' utrangerades istället 1876 och höggs upp på varvet 1885, utan att någonsin ha trätt i tjänst.

== Kommentarer ==
{{Anmärkningslista}}

== Referenser ==

=== Tryckta källor ===
*{{bokref |titel= Svenska örlogsfartyg 1855-1905 |efternamn= Westerlund |förnamn= Karl-Erik |författarlänk= |medförfattare= |år= 1992 |utgivare= Axel Abrahamssons Tryckeri AB |utgivningsort= Karlskrona |isbn= 91-87072-13-0|sid= 15}}
{{military navigation|name=Skandinavien|title=''Skandinavien''|style=wide|list2=<div>
Föregående: [[Stockholm (1856)|''Stockholm'']]  - Nästkommande: Ingen
</div>|below=[[Lista över svenska linjeskepp]]}}

{{STANDARDSORTERING:Skandinavien, Hms}}

[[Kategori:Svenska linjeskepp]]
[[Kategori:Svenska segelfartyg]]
[[Kategori:Fartyg sjösatta 1860]]
[[Kategori:Fartyg byggda i Karlskrona]]

title: Allmänt

Typklass/Konstruktion: Linjeskepp

title: Historik

Byggnadsvarv: Karlskrona Örlogsvarv

Sjösatt: 8 november 1860

I tjänst: Aldrig

Öde: Utrangerad 1876

title: Tekniska data

Bestyckning: 62 kanoner (aldrig tillförda)


text:
# Choreborogas bulbofemoralis
Choreborogas bulbofemoralis är en stekelart som beskrevs av Van Achterberg 1995. Choreborogas bulbofemoralis ingår i släktet Choreborogas och familjen bracksteklar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

title: Choreborogas bulbofemoralis

wikitext:
{{robotskapad|Lsjbot|stekel|datum=2013-08}}
{{Taxobox
| name = ''Choreborogas bulbofemoralis''
| status =
| image =
| image_caption =
| domain_sv =
| domain =
| regnum_sv = [[Djur]]
| regnum = Animalia
| phylum_sv = [[Leddjur]]
| phylum = Arthropoda
| classis_sv = [[Egentliga insekter]]
| classis = Insecta
| ordo_sv = [[Steklar]]
| ordo = Hymenoptera
| familia_sv = [[Bracksteklar]]
| familia = Braconidae
| genus_sv =
| genus = [[Choreborogas]]
| species_sv =
| species = '''Choreborogas bulbofemoralis'''
| taxon = Choreborogas bulbofemoralis
| taxon_authority = van Achterberg, 1995
| range_map =
| range_map_caption = Utbredningsområde
| image2 =
| image2_caption =
| subphylum = Hexapoda
| subphylum_sv = [[Sexfotingar]]
| superfamilia = [[Ichneumonoidea]]
| superfamilia_sv =
| synonyms =
}}

'''''Choreborogas bulbofemoralis'''''<ref name = "col314121"/> är en [[steklar|stekel]]art som beskrevs av Van Achterberg 1995. ''Choreborogas bulbofemoralis'' ingår i [[släkte]]t ''[[Choreborogas]]'' och [[familj (biologi)|familjen]] [[bracksteklar]].<ref name = "COL"/><ref name = "source"/> Inga [[underart]]er finns listade i [[Catalogue of Life]].<ref name = "COL"/>

== Källor ==
<references>
<ref name = "COL">{{webbref |url= http://www.catalogueoflife.org/annual-checklist/2011/search/all/key/choreborogas+bulbofemoralis/match/1|titel= Species 2000 & ITIS Catalogue of Life: 2011 Annual Checklist.|hämtdatum= 24 september 2012 |författare= Bisby F.A., Roskov Y.R., Orrell T.M., Nicolson D., Paglinawan L.E., Bailly N., Kirk P.M., Bourgoin T., Baillargeon G., Ouvrard D. (red.)|datum= 2011|verk= |utgivare=Species 2000: Reading, UK.}}</ref>
<ref name = "col314121">van Achterberg, C. (1995) Generic revision of the subfamily Betylobraconinae (Hymenoptera: Braconidae) and other groups with modified fore tarsus., Zoologische Verhandelingen. No.298. 242 pp.</ref>
<ref name = "source">''Taxapad Ichneumonoidea''. Yu D.S.K., 2009-05-04</ref>
</references>

[[Kategori:Bracksteklar]]
[[Kategori:Choreborogas|bulbofemoralis]]

title: Systematik

Släkte: Choreborogas

Art: Choreborogas bulbofemoralis

title: Vetenskapligt namn

Auktor: van Achterberg, 1995


text:
# Coccophagus clavellatus
Coccophagus clavellatus är en stekelart som beskrevs av Compere 1931. Coccophagus clavellatus ingår i släktet Coccophagus och familjen växtlussteklar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

title: Coccophagus clavellatus

wikitext:
{{robotskapad|Lsjbot|stekel|datum=2013-08}}
{{Taxobox
| name = ''Coccophagus clavellatus''
| status =
| image =
| image_caption =
| domain_sv =
| domain =
| regnum_sv = [[Djur]]
| regnum = Animalia
| phylum_sv = [[Leddjur]]
| phylum = Arthropoda
| classis_sv = [[Egentliga insekter]]
| classis = Insecta
| ordo_sv = [[Steklar]]
| ordo = Hymenoptera
| familia_sv = [[Växtlussteklar]]
| familia = Aphelinidae
| genus_sv =
| genus = [[Coccophagus]]
| species_sv =
| species = '''Coccophagus clavellatus'''
| taxon = Coccophagus clavellatus
| taxon_authority = Compere, 1931
| range_map =
| range_map_caption = Utbredningsområde
| image2 =
| image2_caption =
| subphylum = Hexapoda
| subphylum_sv = [[Sexfotingar]]
| superfamilia = Chalcidoidea
| superfamilia_sv = [[Glanssteklar]]
| synonyms =
}}

'''''Coccophagus clavellatus'''''<ref name = "col85728"/> är en [[steklar|stekel]]art som beskrevs av Compere 1931. ''Coccophagus clavellatus'' ingår i [[släkte]]t ''[[Coccophagus]]'' och [[familj (biologi)|familjen]] [[växtlussteklar]].<ref name = "COL"/><ref name = "source"/> Inga [[underart]]er finns listade i [[Catalogue of Life]].<ref name = "COL"/>

== Källor ==
<references>
<ref name = "COL">{{webbref |url= http://www.catalogueoflife.org/annual-checklist/2011/search/all/key/coccophagus+clavellatus/match/1|titel= Species 2000 & ITIS Catalogue of Life: 2011 Annual Checklist.|hämtdatum= 24 september 2012 |författare= Bisby F.A., Roskov Y.R., Orrell T.M., Nicolson D., Paglinawan L.E., Bailly N., Kirk P.M., Bourgoin T., Baillargeon G., Ouvrard D. (red.)|datum= 2011|verk= |utgivare=Species 2000: Reading, UK.}}</ref>
<ref name = "col85728">Compere, H. (1931) A revision of the species of |Coccophagus|, a genus of hymenopterous, coccid-inhabiting parasites., JOURBOOK: Proceedings of the United States National Museum VOLUME: 78(7) PAGES: 1-132</ref>
<ref name = "source">''UCD: Universal Chalcidoidea Database''. Noyes J., 2007-09-17</ref>
</references>

[[Kategori:Växtlussteklar]]
[[Kategori:Coccophagus|clavellatus]]

title: Systematik

Överfamilj: Glanssteklar · Chalcidoidea

Familj: Växtlussteklar · Aphelinidae

Släkte: Coccophagus

Art: Coccophagus clavellatus

title: Vetenskapligt namn

Auktor: Compere, 1931