text:
# Agathosma crassifolia
Agathosma crassifolia är en vinruteväxtart som beskrevs av Otto Wilhelm Sonder. Agathosma crassifolia ingår i släktet Agathosma och familjen vinruteväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

title: Agathosma crassifolia

wikitext:
{{robotskapad|Lsjbot|vinruteväxt|datum=2014-09}}
{{Taxobox
| name = ''Agathosma crassifolia''
| status =
| image =
| image_caption =
| domain_sv =
| domain =
| regnum_sv = [[Växter]]
| regnum = Plantae
| divisio_sv = [[Kärlväxter]]
| divisio = Tracheophyta
| classis_sv = [[Tvåhjärtbladiga blomväxter]]
| classis = Magnoliopsida
| ordo_sv = [[Kinesträdordningen]]
| ordo = Sapindales
| familia_sv = [[Vinruteväxter]]
| familia = Rutaceae
| genus_sv =
| genus = [[Agathosma]]
| species_sv =
| species = '''Agathosma crassifolia'''
| taxon = Agathosma crassifolia
| taxon_authority = [[Otto Wilhelm Sonder|Sond.]]
| range_map =
| range_map_caption = Utbredningsområde
| image2 =
| image2_caption =
| synonyms = ''Hartogia crassifolia'' <small>[[Carl Ernst Otto Kuntze|Kuntze]]</small>
}}

'''''Agathosma crassifolia'''''<ref name = "C132"/> är en [[vinruteväxter|vinruteväxt]]art som beskrevs av [[Otto Wilhelm Sonder]]. ''Agathosma crassifolia'' ingår i [[släkte]]t ''[[Agathosma]]'' och [[familj (biologi)|familjen]] [[vinruteväxter]].<ref name = "COL"/><ref name = "source"/> Inga underarter finns listade i [[Catalogue of Life]].<ref name = "COL"/>

== Källor ==
<references>
<ref name = "COL">{{webbref |url= http://www.catalogueoflife.org/annual-checklist/2014/details/species/id/16833576|titel= Species 2000 & ITIS Catalogue of Life: 2014 Annual Checklist.|hämtdatum= 26 May 2014 |författare= Roskov Y., Kunze T., Orrell T., Abucay L., Paglinawan L., Culham A., Bailly N., Kirk P., Bourgoin T., Baillargeon G., Decock W., De Wever A., Didžiulis V. (ed)|datum= 2014|verk= |utgivare=Species 2000: Reading, UK.}}</ref>
<ref name = "C132">Sond., ''In: Harv. & Sond. Fl. Cap. 1: 438''</ref>
<ref name = "source">{{Webbref |url=http://worldplants.webarchiv.kit.edu/ |titel=World Plants: Synonymic Checklists of the Vascular Plants of the World |hämtdatum=2014-09-16 |arkivurl=https://web.archive.org/web/20190318221109/http://worldplants.webarchiv.kit.edu/ |arkivdatum=2019-03-18 }}</ref>
</references>

[[Kategori:Vinruteväxter]]
[[Kategori:Agathosma|crassifolia]]

{{Taxonbar}}

title: Systematik

Ordning: Kinesträdordningen · Sapindales

Familj: Vinruteväxter · Rutaceae

Släkte: Agathosma

Art: Agathosma crassifolia

title: Vetenskapligt namn

Vetenskapligt namn: § Agathosma crassifolia

Auktor: Sond.

title: Synonymer

Synonymer: Hartogia crassifolia Kuntze


text:
# Kalikidang
Kalikidang är en administrativ by i Indonesien.   Den ligger i provinsen Jawa Tengah, i den västra delen av landet, 300 km sydost om huvudstaden Jakarta.

wikiname: svwiki

title: Kalikidang

in_language: sv

wikitext:
{{robotskapad|Lsjbot|Indonesien|datum=2016-06}}
{{geobox
| 1                    = Region
<!-- *** Mallhuvud *** -->
| name                 = Kalikidang
| native_name          =
| other_name           =
| category             = Administrativ by
| official_name        = Desa Kalikidang
| etymology            =
| motto                =
| nickname             =
<!-- *** Bild *** -->
| image                =
| image_caption        =
<!-- *** Symboler *** -->
| flag                 =
| symbol               =
<!-- *** Länder, regioner mm *** -->
| country              = Indonesien
| country_flag         = true
| state                = [[Jawa Tengah]]
| state_type           = Provins
| region               =
| region_type          =
| district             =
| district_type        =
<!-- *** Gränser, föremål inom området mm *** -->
| border               =
| part                 =
| city                 =
| landmark             =
| river                =
<!-- *** Läge *** -->
| capital              =
| capital_type         =
| capital_location     =
| capital_region       =
| capital_country      =
| capital_elevation    =
| capital_lat_d        =
| capital_lat_m        =
| capital_lat_s        =
| capital_lat_NS       =
| capital_long_d       =
| capital_long_m       =
| capital_long_s       =
| capital_long_EW      =
| highest              =
| highest_location     =
| highest_region       =
| highest_country      =
| highest_elevation    =
| highest_lat_d        =
| highest_lat_m        =
| highest_lat_s        =
| highest_lat_NS       =
| highest_long_d       =
| highest_long_m       =
| highest_long_s       =
| highest_long_EW      =
| lowest               =
| lowest_location      =
| lowest_region        =
| lowest_country       =
| lowest_elevation     =
| lowest_lat_d         =
| lowest_lat_m         =
| lowest_lat_s         =
| lowest_lat_NS        =
| lowest_long_d        =
| lowest_long_m        =
| lowest_long_s        =
| lowest_long_EW       =
<!-- *** Dimensioner *** -->
| length               =
| length_orientation   =
| width                =
| width_orientation    =
| area                 =
| area_decimals        =
<!-- *** Befolkning *** -->
| population           =
| population_date      =
| population_density   =
<!-- *** Historia och administration *** -->
| established          =
| date                 =
| government_location  =
| government_region    =
| government_country   =
| government_elevation =
| government_lat_d     =
| government_lat_m     =
| government_lat_s     =
| government_lat_NS    =
| government_long_d    =
| government_long_m    =
| government_long_s    =
| government_long_EW   =
| leader               =
| leader_party         =
<!-- *** Koder ***  -->
| timezone             = [[Western Indonesian Time|WIT]]
| utc_offset           = +7
| timezone_DST         =
| utc_offset_DST       =
| postal_code          =
| area_code            =
| code                 =
<!-- *** Fria fält *** -->
| free                 =
| free_type            =
<!-- *** Kartor *** -->
| map                  = {{Kartposition Indonesien|reliefkarta_om_den_finns}}
| map_size             =
| map_caption          = Läge i Indonesien
| map_locator          = Indonesien
| map_locator_x        =
| map_locator_y        =
<!-- *** Webbplatser *** -->
| website              =
<!-- *** Fotnoter *** -->
| footnotes            =
| lat_d                = -7.46889
| long_d               = 109.27444
| municipality         = Kalikidang
| municipality_type    = Administrativ by
| elevation            = 48
| timezone_label       = Asia/Jakarta
| geonames             = 6390030
}}

'''Kalikidang''' är <!--A.ADM4-->en [[Indonesiens administrativa indelning|administrativ by]] i [[Indonesien]].<ref name = "gn6390030"/>   Den ligger i provinsen <!--ADM1-->[[Jawa Tengah]], i den västra delen av landet, {{formatnum:300}} km sydost om huvudstaden [[Jakarta]].

== Källor ==

<references>
<ref name = "gn6390030">[{{Geonameslänk|gnid=6390030|name=desa%20kalikidang}} Desa Kalikidang] hos [{{Geonamesabout}} Geonames.org (cc-by)]; post uppdaterad 2012-01-19; databasdump nerladdad 2015-11-27</ref>

</references>

[[Kategori:Byar i Banyumas]]

Land: Indonesien

Provins: Jawa Tengah

Administrativ by: Kalikidang

Tidszon: WIT (UTC+7)


text:
# Tvåstegshypotesen
Tvåstegshypotesen är en hypotes av sociologerna Elihu Katz och Paul Lazarsfeld. Hypotesen innebär att mediers budskap och individers personliga referenser inte enbart avgör hur medierna påverkar. Opinionsbildare kan fungera som en kanal för grupper i samhället. Opinionsbildaren håller sig uppdaterad om olika händelser som beskrivs i medier och presenterar sin tolkning för mindre aktiva delar av befolkningen. Människors val grundas alltså inte bara på den information som de mottagit via medier utan även på information som mottagits via opinionsledare.

title: Tvåstegshypotesen

wikitext:
'''Tvåstegshypotesen''' är en hypotes av sociologerna [[Elihu Katz]] och [[Paul Lazarsfeld]]. Hypotesen innebär att mediers budskap och individers personliga referenser inte enbart avgör hur medierna påverkar. [[Opinionsbildare]] kan fungera som en kanal för grupper i samhället. Opinionsbildaren håller sig uppdaterad om olika händelser som beskrivs i medier och presenterar sin tolkning för mindre aktiva delar av befolkningen. Människors val grundas alltså inte bara på den information som de mottagit via medier utan även på information som mottagits via opinionsledare.

== Referenser ==
* Gripsrud: Mediekultur, mediesamhälle. Daidalos förlag 2002

[[Kategori:Sociologi]]
[[Kategori:Samhällsvetenskap]]
[[Kategori:Journalistik]]


text:
# Cyphomyrmex plaumanni
Cyphomyrmex plaumanni är en myrart som beskrevs av Kempf 1962. Cyphomyrmex plaumanni ingår i släktet Cyphomyrmex och familjen myror. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

title: Cyphomyrmex plaumanni

wikitext:
{{robotskapad|Lsjbot|myr|datum=2013-08}}
{{Taxobox
| name = ''Cyphomyrmex plaumanni''
| status =
| image =
| image_caption =
| domain_sv =
| domain =
| regnum_sv = [[Djur]]
| regnum = Animalia
| phylum_sv = [[Leddjur]]
| phylum = Arthropoda
| classis_sv = [[Egentliga insekter]]
| classis = Insecta
| ordo_sv = [[Steklar]]
| ordo = Hymenoptera
| familia_sv = [[Myror]]
| familia = Formicidae
| genus_sv =
| genus = [[Cyphomyrmex]]
| species_sv =
| species = '''Cyphomyrmex plaumanni'''
| taxon = Cyphomyrmex plaumanni
| taxon_authority = [[Kempf (auktor)|Kempf]], 1962
| range_map =
| range_map_caption = Utbredningsområde
| image2 =
| image2_caption =
| subphylum = Hexapoda
| subphylum_sv = [[Sexfotingar]]
| superfamilia = [[Vespoidea]]
| superfamilia_sv =
| synonyms =
}}

'''''Cyphomyrmex plaumanni'''''<ref name = "col3251"/> är en [[myror|myrart]] som beskrevs av [[Kempf (auktor)|Kempf]] 1962. ''Cyphomyrmex plaumanni'' ingår i [[släkte]]t ''[[Cyphomyrmex]]'' och [[familj (biologi)|familjen]] [[myror]].<ref name = "COL"/><ref name = "source"/> Inga [[underart]]er finns listade i [[Catalogue of Life]].<ref name = "COL"/>

== Källor ==
<references>
<ref name = "COL">{{webbref |url= http://www.catalogueoflife.org/annual-checklist/2011/search/all/key/cyphomyrmex+plaumanni/match/1|titel= Species 2000 & ITIS Catalogue of Life: 2011 Annual Checklist.|hämtdatum= 24 september 2012 |författare= Bisby F.A., Roskov Y.R., Orrell T.M., Nicolson D., Paglinawan L.E., Bailly N., Kirk P.M., Bourgoin T., Baillargeon G., Ouvrard D. (red.)|datum= 2011|verk= |utgivare=Species 2000: Reading, UK.}}</ref>
<ref name = "col3251"> (2001) , website, Hymenoptera Name Server</ref>
<ref name = "source">''ITIS: The Integrated Taxonomic Information System''. Orrell T. (custodian), 2011-04-26</ref>
</references>

== Externa länkar ==
* {{wikispecies|Cyphomyrmex plaumanni|''Cyphomyrmex plaumanni''}}

[[Kategori:Myror]]
[[Kategori:Cyphomyrmex|plaumanni]]

title: Systematik

Domän: Eukaryoter · Eukaryota

Rike: Djur · Animalia

Stam: Leddjur · Arthropoda

Understam: Sexfotingar · Hexapoda

Klass: Egentliga insekter · Insecta

Ordning: Steklar · Hymenoptera

Överfamilj: Vespoidea

Familj: Myror · Formicidae

Släkte: Cyphomyrmex

Art: Cyphomyrmex plaumanni

title: Vetenskapligt namn

Vetenskapligt namn: Hitta fler artiklar om djur med Djurportalen

Auktor: Kempf, 1962


text:
# Glyptothorax plectilis
Glyptothorax plectilis är en fiskart som beskrevs av Ng och Renny Hadiaty 2008. Glyptothorax plectilis ingår i släktet Glyptothorax och familjen Sisoridae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

title: Glyptothorax plectilis

wikitext:
{{robotskapad|Lsjbot|fisk|datum=2013-02}}
{{Taxobox
| name = ''Glyptothorax plectilis''
| status =
| image =
| image_caption =
| domain_sv =
| domain =
| regnum_sv = [[Djur]]
| regnum = Animalia
| phylum_sv = [[Ryggsträngsdjur]]
| phylum = Chordata
| classis_sv = [[Strålfeniga fiskar]]
| classis = Actinopterygii
| ordo_sv = [[Malartade fiskar]]
| ordo = Siluriformes
| familia_sv =
| familia = [[Sisoridae]]
| genus_sv =
| genus = [[Glyptothorax]]
| species_sv =
| species = '''Glyptothorax plectilis'''
| taxon = Glyptothorax plectilis
| taxon_authority = [[Ng (auktor)|Ng]] & [[Renny Hadiaty|Hadiaty]], 2008
| range_map =
| range_map_caption = Utbredningsområde
| image2 =
| image2_caption =
| subphylum = Vertebrata
| subphylum_sv = [[Ryggradsdjur]]
| superclassis = Osteichthyes
| superclassis_sv = [[Benfiskar]]
| synonyms =
}}

'''''Glyptothorax plectilis'''''<ref name = "col484369"/> är en [[fiskar|fisk]]art som beskrevs av [[Ng (auktor)|Ng]] och [[Renny Hadiaty]] 2008. ''Glyptothorax plectilis'' ingår i [[släkte]]t ''[[Glyptothorax]]'' och [[familj (biologi)|familjen]] [[Sisoridae]].<ref name = "COL"/><ref name = "source"/> Inga [[underart]]er finns listade i [[Catalogue of Life]].<ref name = "COL"/>

== Källor ==
<references>
<ref name = "COL">{{webbref |url= http://www.catalogueoflife.org/annual-checklist/2011/search/all/key/glyptothorax+plectilis/match/1|titel= Species 2000 & ITIS Catalogue of Life: 2011 Annual Checklist.|hämtdatum= 24 september 2012 |författare= Bisby F.A., Roskov Y.R., Orrell T.M., Nicolson D., Paglinawan L.E., Bailly N., Kirk P.M., Bourgoin T., Baillargeon G., Ouvrard D. (red.)|datum= 2011|verk= |utgivare=Species 2000: Reading, UK.}}</ref>
<ref name = "col484369">Ng, H.H. and R.K. Hadiaty (2008) ''Glyptothorax plectilis'', a new species of hillstream catfish from northern Sumatra (Teleostei: Sisoridae)., Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. 157(1):137-147.</ref>
<ref name = "source">''FishBase''. Froese R. & Pauly D. (eds), 2011-06-14</ref>
</references>

[[Kategori:Malartade fiskar]]
[[Kategori:Glyptothorax|plectilis]]

{{Taxonbar}}

title: Systematik

Stam: Ryggsträngsdjur · Chordata

Understam: Ryggradsdjur · Vertebrata

Överklass: Benfiskar · Osteichthyes

Klass: Strålfeniga fiskar · Actinopterygii

Ordning: Malartade fiskar · Siluriformes

Familj: Sisoridae

Släkte: Glyptothorax

Art: Glyptothorax plectilis

title: Vetenskapligt namn

Auktor: Ng & Hadiaty, 2008


text:
# Nesøybrua
Nesøybrua eller Nesøybroen är en bro mellan norra Nesøya i Oslofjorden och fastlandet. Sundet under bron heter Grønnsund och bron har en segelfri höjd på 17 meter.

title: Nesøybrua

wikitext:
{{källor|datum=2013-06}}
'''Nesøybrua''' eller ''Nesøybroen'' är en [[bro]] mellan norra [[Nesøya]] i [[Oslofjorden]] och fastlandet. Sundet under bron heter [[Grønnsund]] och bron har en segelfri höjd på 17 meter.

{{coord|59.874405|N|10.506883|E|region:NO|display=title}}

{{STANDARDSORTERING:Nesöybrua}}<!-- ingen accent -->

[[Kategori:Broar i Norge]]
[[Kategori:Askers kommun, Norge]]
[[Kategori:Transport i Akershus fylke]]


text:
# Elevador da Bica
Elevador da Bica eller Ascensor da Bica (Bicas bergbana) är en bergbana i Lissabon i Portugal.
Bergbanan, som invigdes den 28 juni 1892,
 har sin nedersta station på Rua de São Paulo och går 245 meter uppför den branta Rua da Bica till den översta stationen på Largo do Calhariz.
Banan, med en lutning på 11,8 %, konstruerades av den portugisiska ingenjören Raoul Mesnier de Ponsard och utsågs, år 2002, till "Nationellt minnesmärke" i Portugal.
I Lissabon finns ytterligare två bergbanor:
- Ascensor da Glória, som går från S. Pedro de Alcântara till Restauradores
- Ascensor do Lavra, som går från Rua Câmara Pestana till Largo da Anunciada

Bergbanorna drivs av bussbolaget Carris

title: Elevador da Bica

wikitext:
'''Elevador da Bica''' eller '''Ascensor da Bica''' (Bicas bergbana) är en [[bergbana]] i [[Lissabon]] i Portugal.

[[File:Lisbonne2 2002 014.jpg|thumb|Elevador da Bica]]

Bergbanan, som invigdes den 28 juni 1892,
<ref>{{webref|url=https://www.lisbon.net/lifts|titel=Lifts in Lisbon|språk=engelska|hämtdatum=2020-03-01}}</ref> har sin nedersta station på Rua de São Paulo och går 245 meter uppför den branta Rua da Bica till den översta stationen på Largo do Calhariz.

Banan, med en lutning på 11,8 %, konstruerades av den portugisiska ingenjören [[Raoul Mesnier de Ponsard]] och utsågs, år 2002, till "Nationellt minnesmärke" i Portugal.

I Lissabon finns ytterligare två bergbanor:
* Ascensor da Glória, som går från S. Pedro de Alcântara till Restauradores
* Ascensor do Lavra, som går från Rua Câmara Pestana till Largo da Anunciada

Bergbanorna drivs av bussbolaget ''Carris''

==Källor==
<references/>

==Externa länkar==
* [http://www.carris.pt/en/index.php?area=servicos&subarea=servicos_ascensores_bica Elevador da Bica på Carris hemsida]
* {{Commons|Elevador da Bica}}

[[Kategori:Bergbanor]]
[[Kategori:Transport i Lissabon]]


text:
# Erateina margarita
Erateina margarita är en fjärilsart som beskrevs av Saunders 1860. Erateina margarita ingår i släktet Erateina och familjen mätare. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

title: Erateina margarita

wikitext:
{{robotskapad|Lsjbot|fjärils|datum=2013-06}}
{{Taxobox
| name = ''Erateina margarita''
| status =
| image =
| image_caption =
| domain_sv =
| domain =
| regnum_sv = [[Djur]]
| regnum = Animalia
| phylum_sv = [[Leddjur]]
| phylum = Arthropoda
| classis_sv = [[Egentliga insekter]]
| classis = Insecta
| ordo_sv = [[Fjärilar]]
| ordo = Lepidoptera
| familia_sv = [[Mätare]]
| familia = Geometridae
| genus_sv =
| genus = [[Erateina]]
| species_sv =
| species = '''Erateina margarita'''
| taxon = Erateina margarita
| taxon_authority = [[Saunders (auktor)|Saunders]] 1860
| range_map =
| range_map_caption = Utbredningsområde
| image2 =
| image2_caption =
| subphylum = Hexapoda
| subphylum_sv = [[Sexfotingar]]
| superfamilia = [[Geometroidea]]
| superfamilia_sv =
| synonyms =
}}

'''''Erateina margarita'''''<ref name = "COL"/> är en [[fjärilar|fjärils]]art som beskrevs av [[Saunders (auktor)|Saunders]] 1860. ''Erateina margarita'' ingår i [[släkte]]t ''[[Erateina]]'' och [[familj (biologi)|familjen]] [[mätare]].<ref name = "COL"/><ref name = "source"/> Inga [[underart]]er finns listade i [[Catalogue of Life]].<ref name = "COL"/>

== Källor ==
<references>
<ref name = "COL">{{webbref |url= http://www.catalogueoflife.org/annual-checklist/2011/search/all/key/erateina+margarita/match/1|titel= Species 2000 & ITIS Catalogue of Life: 2011 Annual Checklist.|hämtdatum= 24 september 2012 |författare= Bisby F.A., Roskov Y.R., Orrell T.M., Nicolson D., Paglinawan L.E., Bailly N., Kirk P.M., Bourgoin T., Baillargeon G., Ouvrard D. (red.)|datum= 2011|verk= |utgivare=Species 2000: Reading, UK.}}</ref>
<ref name = "source">''LepIndex: The Global Lepidoptera Names Index''. Beccaloni G.W., Scoble M.J., Robinson G.S. & Pitkin B., 2005-06-15</ref>
</references>

[[Kategori:Mätare]]
[[Kategori:Erateina|margarita]]

title: Systematik

Ordning: Fjärilar · Lepidoptera

Överfamilj: Geometroidea

Familj: Mätare · Geometridae

Släkte: Erateina

Art: Erateina margarita

title: Vetenskapligt namn

Auktor: Saunders 1860


text:
# Mathias Körning
Mathias Körning, född 1734, död 17 mars 1787, var en svensk lagman.
Han var borgmästare i Härnösands stad 1757. Han var riksdagsman 1765, 1769, 1771 och 1778. Han var lagman i Ångermanlands och Västerbottens lagsaga från 1784 intill sin död 1787.

title: Mathias Körning

wikitext:
'''Mathias Körning''', född 1734, död 17 mars 1787, var en svensk [[lagman]].

Han var borgmästare i [[Härnösands stad]] 1757. Han var riksdagsman 1765, 1769, 1771 och 1778. Han var lagman i [[Ångermanlands och Västerbottens lagsaga]] från 1784 intill sin död 1787.<ref>{{bokref |efternamn=Almquist |förnamn=Jan Eric |titel=Lagsagor och domsagor i Sverige: med särskild hänsyn till den judiciella indelningen. Del I | datum =1954 |utgivare=[[Norstedts förlagsgrupp|P.A. Norstedt & söners förlag]] |utgivningsort=Stockholm | sid = 420}}</ref>

==Referenser==
*[https://books.google.se/books?id=k-FAAAAAcAAJ&pg=PA123&dq=Lars+cronhielm&hl=sv&sa=X&ved=0ahUKEwiVhqD7zMHZAhXBFiwKHc8lDMMQ6AEISzAG#v=onepage&q=Lars%20cronhielm&f=false Mathias Körning] i Swea och Götha Höfdinga-Minne sedan 1720, Volym 2 Av Aug. Th. Låstbom
===Noter===
<references/>

{{STANDARDSORTERING:Körning, Mathias}}
[[Kategori:Män]]
[[Kategori:Födda 1734]]
[[Kategori:Avlidna 1787]]
[[Kategori:Lagmän i Ångermanlands och Västerbottens lagsaga]]
[[Kategori:Borgarståndets riksdagsledamöter]]


text:
# Amphiglossus mandokava
Amphiglossus mandokava är en ödleart som beskrevs av  Christopher John Raxworthy och NUSSBAUM 1993. Amphiglossus mandokava ingår i släktet Amphiglossus och familjen skinkar. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar.
Artens utbredningsområde är Madagaskar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

title: Amphiglossus mandokava

wikitext:
{{robotskapad|Lsjbot|ödle|datum=2013-02}}
{{Taxobox
| name = ''Amphiglossus mandokava''
| status = VU
| image =
| image_caption =
| domain_sv =
| domain =
| regnum_sv = [[Djur]]
| regnum = Animalia
| phylum_sv = [[Ryggsträngsdjur]]
| phylum = Chordata
| classis_sv = [[Kräldjur]]
| classis = Reptilia
| ordo_sv = [[Fjällbärande kräldjur]]
| ordo = Squamata
| familia_sv = [[Skinkar]]
| familia = Scincidae
| genus_sv =
| genus = [[Amphiglossus]]
| species_sv =
| species = '''Amphiglossus mandokava'''
| taxon = Amphiglossus mandokava
| taxon_authority = [[Christopher John Raxworthy|Raxworthy]] & [[Ronald Archie Nussbaum|Nussbaum]] 1993
| range_map =
| range_map_caption = Utbredningsområde
| image2 =
| image2_caption =
| subphylum = Vertebrata
| subphylum_sv = [[Ryggradsdjur]]
| synonyms =
| status_ref = <ref name = "iucn"/>
}}

'''''Amphiglossus mandokava'''''<ref name = "col168994"/> är en [[ödlor|ödle]]art som beskrevs av  [[Christopher John Raxworthy]] och NUSSBAUM 1993. ''Amphiglossus mandokava'' ingår i [[släkte]]t ''[[Amphiglossus]]'' och [[familj (biologi)|familjen]] [[skinkar]].<ref name = "COL"/><ref name = "source"/> [[IUCN]] kategoriserar arten globalt som [[sårbar]].<ref name = "iucn"/>

Artens utbredningsområde är [[Madagaskar]].<ref name = "COL"/> Inga [[underart]]er finns listade i [[Catalogue of Life]].<ref name = "COL"/>

== Bildgalleri ==
<gallery>
File:Amphiglossus mandokava distribution.png
</gallery>

== Källor ==
<references>
<ref name = "COL">{{webbref |url= http://www.catalogueoflife.org/annual-checklist/2011/search/all/key/amphiglossus+mandokava/match/1|titel= Species 2000 & ITIS Catalogue of Life: 2011 Annual Checklist.|hämtdatum= 24 september 2012 |författare= Bisby F.A., Roskov Y.R., Orrell T.M., Nicolson D., Paglinawan L.E., Bailly N., Kirk P.M., Bourgoin T., Baillargeon G., Ouvrard D. (red.)|datum= 2011|verk= |utgivare=Species 2000: Reading, UK.}}</ref>
<ref name = "col168994">Raxworthy C J. NUSSBAUM R A. (1993) Four new species of Amphiglossus from Madagascar (Squamata: Scincidae)., Herpetologica 49 (3): 326-341.</ref>
<ref name = "source">''TIGR Reptile Database ''. Uetz P. , 2007-10-02</ref>
<ref name = "iucn">{{IUCN2012.2| assessors = | år = 2011| id = 172859| titel = Amphiglossus mandokava| hämtdatum = 2012-10-24}}</ref>
</references>

== Externa länkar ==
*{{commonscat|Amphiglossus mandokava}}
* {{wikispecies|Amphiglossus mandokava|''Amphiglossus mandokava''}}

{{Robotskapad stub om skinkar}}
{{taxonbar}}

[[Kategori:Skinkar]]
[[Kategori:Amphiglossus|mandokava]]

title: Systematik

Klass: Kräldjur · Reptilia

Ordning: Fjällbärande kräldjur · Squamata

Familj: Skinkar · Scincidae

Släkte: Amphiglossus

Art: Amphiglossus mandokava

title: Vetenskapligt namn

Vetenskapligt namn: § Amphiglossus mandokava

Auktor: Raxworthy & Nussbaum 1993

title: Utbredning

Utbredning: Hitta fler artiklar om djur med Djurportalen


text:
# Gossel
Gossel är en ortsteil i kommunen Geratal i Ilm-Kreis i förbundslandet Thüringen i Tyskland. Gossel var en kommun fram till den 1 januar 2019 när den tillsammans med 5 andra kommuner bildade den nya kommunen Geratal. Kommunen hade 460 invånare 2018.

title: Gossel

wikitext:
{{Ortsfakta Tyskland
|namn = {{SIDNAMN}}
|inhemskt_namn =
|alternativt_namn =
|form = [[Ortsteil]] (tidigare kommun)
|slogan =
|smeknamn =
|bild = Blick auf Gossel.jpg
|bildtext =
|vapen =
|flagga =
|förbundsland = [[Thüringen]]
|regierungsbezirk =
|kreis = [[Ilm-Kreis]]
|storkommun =
|gemeinde = [[Geratal]]
|höjd =
|lat_g = 50.8
|long_g = 10.85
|yta = noWikidata
|yta_datum =
|yta_not =
|folkmängd = noWikidata
|senaste_räkning =
|folkmängd_not =
|täthet =
|grundades =
|borgmästare =
|borgmästartitel =
|postnummer =
|riktnummer =
|bilnummer =
|kommunkod = noWikidata
|positionskarta = Tyskland
|positionskartnamn = {{Kartposition Tyskland|bild1}}
|kartatext = Läget för {{SIDNAMN}} i Tyskland
|webbsida = noWikidata
|fotnot =
|detaljkarta =
|detaljkartatext = Tidigare läge av kommunen {{SIDNAMN}} i Ilm-Kreis
}}
'''{{SIDNAMN}}''' är en [[ortsteil]] i kommunen [[Geratal]] i [[Ilm-Kreis]] i [[Tysklands förbundsländer|förbundslandet]] [[Thüringen]] i [[Tyskland]]. {{SIDNAMN}} var en kommun fram till den 1 januar 2019 när den tillsammans med 5 andra kommuner bildade den nya kommunen Geratal. Kommunen hade {{formatnum:460}} invånare 2018.<ref name=bundes/>

== Referenser ==
<references>
<ref name =bundes>{{webbref |url= https://www.destatis.de/DE/Themen/Laender-Regionen/Regionales/Gemeindeverzeichnis/Namens-Grenz-Aenderung/2019.html|titel= Gebietsänderungen von Januar bis Dezember 2019|hämtdatum=20 maj 2020 |format= Excel |utgivare= Statistisches Bundesamt|år =2019}}</ref>
</references>

{{auktoritetsdata}}
[[Kategori:Orter i Thüringen]]

Land: Tyskland

Förbundsland: Thüringen

Kreis: Ilm-Kreis

Gemeinde: Geratal

Registreringsskylt: IK


text:
# Þveralda
Þveralda är ett berg i republiken Island. Det ligger i regionen Suðurland, 160 km öster om huvudstaden Reykjavík. Toppen på Þveralda är 754 meter över havet.
Trakten runt Þveralda är nära nog obefolkad, med mindre än två invånare per kvadratkilometer. Det finns inga samhällen i närheten. Trakten runt Þveralda är ofruktbar med lite eller ingen växtlighet.

title: Þveralda

wikitext:
{{geobox
| Mountain
<!-- *** Mallhuvud *** -->
| name            = Þveralda
| native_name     =
| other_name      =
| category        = Berg
| etymology       =
<!-- *** Bild *** -->
| image           =
| image_caption   =
<!-- *** Länder, regioner mm *** -->
| country         = Island
| country_flag    = true
| state           = [[Suðurland]]
| region          =
| district        =
| municipality    =
<!-- *** Bergskedja *** -->
| range           =
<!-- *** Läge och höjd *** -->
| location        =
| elevation       = 754
| elevation_note  = <ref name=map/>
| prominence      =
| prominence_note =
| lat_d           = 64.46
| lat_m           =
| lat_s           =
| lat_NS          =
| long_d          = -18.57873
| long_m          =
| long_s          =
| long_EW         =
<!-- *** Egenskaper *** -->
| geology         =
| orogeny         =
| period          =
| biome           =
| plant           =
| animal          =
<!-- *** Tillgänglighet och bestigning *** -->
| public          =
| access          =
| ascent          =
| ascent_date     =
<!-- *** Fria fält *** -->
| free            =
| free_type       =
<!-- *** Kartor *** -->
| map             = {{Kartposition Island|reliefkarta_om_den_finns}}
| map_caption     = Läge på Island
| map_locator     = Island
| map_locator_x   =
| map_locator_y   =
<!-- *** Fotnoter *** -->
| footnotes       =
| state_type      = Region
| timezone_label  = Atlantic/Reykjavik
| utc_offset      = +0
| timezone        = [[Coordinate Universal Time|UTC]]
| geonames        = 2625877
}}

'''Þveralda''' är <!--T.MT-->ett [[berg]] i republiken [[Island]].<ref name = "gn2625877"/> Det ligger i regionen <!--ADM1-->[[Suðurland]], {{formatnum:160}} km öster om huvudstaden [[Reykjavík (huvudstaden i Island)|Reykjavík]]. Toppen på Þveralda är 754 meter över havet.<ref name=map/>

Trakten runt Þveralda är nära nog obefolkad, med mindre än två invånare per kvadratkilometer.<ref name = "nasapop"/> Det finns inga samhällen i närheten. Trakten runt Þveralda är ofruktbar med lite eller ingen växtlighet.<ref name = "nasalandcover"/>

== Källor ==
<references>
<ref name=map>{{islandskarta|64.46|-18.57873}}</ref>
<ref name = "gn2625877">[{{Geonameslänk|gnid=2625877|name=tveralda}} Þveralda] hos [{{Geonamesabout}} Geonames.org (cc-by)]; post uppdaterad 2011-02-07; databasdump nerladdad 2016-09-13</ref>
<ref name = "nasapop">{{webbref|url= http://neo.sci.gsfc.nasa.gov/view.php?datasetId=SEDAC_POP|titel= NASA Earth Observations: Population Density|hämtdatum= 30 januari 2016|efternamn= |förnamn= |datum= |verk= |utgivare= NASA/SEDAC|arkivurl= https://web.archive.org/web/20160209064446/http://neo.sci.gsfc.nasa.gov/view.php?datasetId=SEDAC_POP|arkivdatum= 9 februari 2016}}</ref>
<ref name = "nasalandcover">{{webbref|url= http://neo.sci.gsfc.nasa.gov/view.php?datasetId=MCD12C1_T1|titel= NASA Earth Observations: Land Cover Classification|hämtdatum= 30 januari 2016|efternamn= |förnamn= |datum= |verk= |utgivare= NASA/MODIS|arkivurl= https://web.archive.org/web/20160228161657/http://neo.sci.gsfc.nasa.gov/view.php?datasetId=MCD12C1_T1|arkivdatum= 28 februari 2016}}</ref>
</references>

[[Kategori:Berg i Suðurland]]
[[Kategori:Berg i Island 500 meter över havet eller högre]]

Land: Island

Region: Suðurland

Tidszon: UTC (UTC+0)


text:
# Hemieuxoa laxa
Hemieuxoa laxa är en fjärilsart som beskrevs av Lafontaine och Mikkola. Hemieuxoa laxa ingår i släktet Hemieuxoa och familjen nattflyn. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

title: Hemieuxoa laxa

wikitext:
{{robotskapad|Lsjbot|fjärils|datum=2013-06}}
{{Taxobox
| name = ''Hemieuxoa laxa''
| status =
| image =
| image_caption =
| domain_sv =
| domain =
| regnum_sv = [[Djur]]
| regnum = Animalia
| phylum_sv = [[Leddjur]]
| phylum = Arthropoda
| classis_sv = [[Egentliga insekter]]
| classis = Insecta
| ordo_sv = [[Fjärilar]]
| ordo = Lepidoptera
| familia_sv = [[Nattflyn]]
| familia = Noctuidae
| genus_sv =
| genus = [[Hemieuxoa]]
| species_sv =
| species = '''Hemieuxoa laxa'''
| taxon = Hemieuxoa laxa
| taxon_authority = [[Lafontaine (auktor)|Lafontaine]] & [[Mikkola (auktor)|Mikkola]]
| range_map =
| range_map_caption = Utbredningsområde
| image2 =
| image2_caption =
| subphylum = Hexapoda
| subphylum_sv = [[Sexfotingar]]
| superfamilia = [[Noctuoidea]]
| superfamilia_sv =
| synonyms =
}}

'''''Hemieuxoa laxa'''''<ref name = "COL"/> är en [[fjärilar|fjärils]]art som beskrevs av [[Lafontaine (auktor)|Lafontaine]] och [[Mikkola (auktor)|Mikkola]]. ''Hemieuxoa laxa'' ingår i [[släkte]]t ''[[Hemieuxoa]]'' och [[familj (biologi)|familjen]] [[nattflyn]].<ref name = "COL"/><ref name = "source"/> Inga [[underart]]er finns listade i [[Catalogue of Life]].<ref name = "COL"/>

== Källor ==
<references>
<ref name = "COL">{{webbref |url= http://www.catalogueoflife.org/annual-checklist/2011/search/all/key/hemieuxoa+laxa/match/1|titel= Species 2000 & ITIS Catalogue of Life: 2011 Annual Checklist.|hämtdatum= 24 september 2012 |författare= Bisby F.A., Roskov Y.R., Orrell T.M., Nicolson D., Paglinawan L.E., Bailly N., Kirk P.M., Bourgoin T., Baillargeon G., Ouvrard D. (red.)|datum= 2011|verk= |utgivare=Species 2000: Reading, UK.}}</ref>
<ref name = "source">''LepIndex: The Global Lepidoptera Names Index''. Beccaloni G.W., Scoble M.J., Robinson G.S. & Pitkin B., 2005-06-15</ref>
</references>

[[Kategori:Nattflyn]]
[[Kategori:Hemieuxoa|laxa]]

title: Systematik

Överfamilj: Noctuoidea

Familj: Nattflyn · Noctuidae

Släkte: Hemieuxoa

Art: Hemieuxoa laxa

title: Vetenskapligt namn

Auktor: Lafontaine & Mikkola


text:
# Cremastosperma pendulum
Cremastosperma pendulum är en kirimojaväxtart som först beskrevs av Hipólito Ruiz López och Pav., och fick sitt nu gällande namn av Robert Elias Fries. Cremastosperma pendulum ingår i släktet Cremastosperma, och familjen kirimojaväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

title: Cremastosperma pendulum

wikitext:
{{robotskapad|Lsjbot|kirimojaväxt|datum=2014-07}}
{{Taxobox
| name = ''Cremastosperma pendulum''
| status =
| image =
| image_caption =
| domain_sv =
| domain =
| regnum_sv = [[Växter]]
| regnum = Plantae
| divisio_sv = [[Kärlväxter]]
| divisio = Tracheophyta
| classis_sv = [[Tvåhjärtbladiga blomväxter]]
| classis = Magnoliopsida
| ordo_sv = [[Magnoliaordningen]]
| ordo = Magnoliales
| familia_sv = [[Kirimojaväxter]]
| familia = Annonaceae
| genus_sv =
| genus = [[Cremastosperma]]
| species_sv =
| species = '''Cremastosperma pendulum'''
| taxon = Cremastosperma pendulum
| taxon_authority = ([[Hipólito Ruiz López|Ruiz]] & [[Pav. (auktor)|Pav.]]) [[Robert Elias Fries|R. E. Fr.]]
| range_map =
| range_map_caption = Utbredningsområde
| image2 =
| image2_caption =
| synonyms = ''Guatteria pendula'' <small>[[Hipólito Ruiz López|Ruiz]] & [[Pav. (auktor)|Pav.]]</small>
}}

'''''Cremastosperma pendulum'''''<ref name = "C132"/> är en [[kirimojaväxter|kirimojaväxt]]art som först beskrevs av [[Hipólito Ruiz López]] och [[Pav. (auktor)|Pav.]], och fick sitt nu gällande namn av [[Robert Elias Fries]]. ''Cremastosperma pendulum'' ingår i [[släkte]]t ''[[Cremastosperma]]'', och [[familj (biologi)|familjen]] [[kirimojaväxter]].<ref name = "COL"/><ref name = "source"/> Inga [[underart]]er finns listade i [[Catalogue of Life]].<ref name = "COL"/>

== Källor ==
<references>
<ref name = "COL">{{webbref |url= http://www.catalogueoflife.org/annual-checklist/2014/details/species/id/16316930|titel= Species 2000 & ITIS Catalogue of Life: 2014 Annual Checklist.|hämtdatum= 26 May 2014 |författare= Roskov Y., Kunze T., Orrell T., Abucay L., Paglinawan L., Culham A., Bailly N., Kirk P., Bourgoin T., Baillargeon G., Decock W., De Wever A., Didžiulis V. (ed)|datum= 2014|verk= |utgivare=Species 2000: Reading, UK.}}</ref>
<ref name = "C132">Fries, R. E., 1931-12-31Revision der Arten einiger Annonaceen-Gattungen. II. </ref>
<ref name = "source">[http://herbarium.botanik.univie.ac.at/ AnnonBase: Annonaceae GSD]</ref>
</references>

[[Kategori:Kirimojaväxter]]
[[Kategori:Cremastosperma|pendulum]]

title: Systematik

Rike: Växter · Plantae

Division: Kärlväxter · Tracheophyta

Klass: Tvåhjärtbladiga blomväxter · Magnoliopsida

Ordning: Magnoliaordningen · Magnoliales

Familj: Kirimojaväxter · Annonaceae

Släkte: Cremastosperma

Art: Cremastosperma pendulum

title: Vetenskapligt namn

Vetenskapligt namn: § Cremastosperma pendulum

Auktor: (Ruiz & Pav.) R. E. Fr.

title: Synonymer

Synonymer: Guatteria pendula Ruiz & Pav.


text:
# Ulrika Lindstrand
Ulrika Lindstrand, född 1973, är en svensk civilingenjör i kemiteknik från Chalmers tekniska högskola och sedan 2016 ordförande för Sveriges Ingenjörer, hon har suttit med i Sveriges ingenjörers förbundsstyrelse sedan 2010 och som 1:e vice ordförande sedan 2012.
Lindstrand har haft olika uppdrag på McNeil i Helsingborg sedan 1999.
Ulrika Lindstrand har också arbetat inom pyroteknik, som hon vid sidan om sina studier lärde sig i Chalmers pyrotekniska kommitté som är en kommitté under Chalmers studentkår.
Hon har också varit aktiv tävlingsdansare i tiodans och tränats av bland andra Ann Wilson och Cecilias Lazar.

title: Ulrika Lindstrand

wikitext:
[[File:Ulrika Lindstrand in 2024.jpg|thumb|Ulrika Lindstrand talar under manifestationen ''[[Ryssland ut ur Ukraina]]'' utanför [[ryska ambassaden]] i Stockholm den 14 februari 2024.]]
'''Ulrika Lindstrand''', född 1973, är en svensk [[civilingenjör]] i [[kemiteknik]] från [[Chalmers tekniska högskola]] och sedan 2016 ordförande för [[Sveriges Ingenjörer]],<ref name=":0">{{Tidningsref|rubrik=Ulrika Lindstrand vald till ny fackbas|url=https://www.nyteknik.se/ingenjorskarriar/ulrika-lindstrand-vald-till-ny-fackbas-6804889|tidning=Ny Teknik|hämtdatum=2018-08-29|språk=sv}}</ref> hon har suttit med i Sveriges ingenjörers förbundsstyrelse sedan 2010 och som 1:e vice ordförande sedan 2012.<ref name=":1">{{Webbref|url=https://www.linkedin.com/in/ulrika-lindstrand-974b7011/|titel=Ulrika Lindstrand|hämtdatum=180829}}</ref>

Lindstrand har haft olika uppdrag på McNeil i [[Helsingborg]] sedan 1999.<ref name=":1" />

Ulrika Lindstrand har också arbetat inom [[pyroteknik]], som hon vid sidan om sina studier lärde sig i Chalmers pyrotekniska kommitté som är en kommitté under [[Chalmers studentkår]].<ref name=":0" />

Hon har också varit aktiv tävlingsdansare i [[tiodans]] och tränats av bland andra [[Ann Wilson (dansare)|Ann Wilson]] och [[Cecilia Lazar|Cecilias Lazar]].<ref>{{Tidningsref|rubrik=Lindstrand om dumpningen av Ericssons ingenjörer|url=https://www.expressen.se/dinapengar/klockan-tickar-for-ericssons-anstallda/|hämtdatum=2018-08-29|språk=sv-SE}}</ref>

== Referenser ==
<references />

{{STANDARDSORTERING:Lindstrand, Ulrika}}
[[Kategori:Kvinnor]]
[[Kategori:Födda 1973]]
[[Kategori:Levande personer]]
[[Kategori:Svenska ingenjörer under 2000-talet]]
[[Kategori:Personer inom svensk fackföreningsrörelse]]
[[Kategori:Alumner från Chalmers tekniska högskola]]


text:
# Napoléon-Henri Reber
Napoléon-Henri Reber, född 21 oktober 1807 i Mulhouse, död 24 november 1880 i Paris, var en fransk kompositör.
Reber, som var lärjunge till Anton Reicha och Jean-François Lesueur, blev 1851 professor i harmonilära, 1862 professor i komposition och 1871 inspektor vid Pariskonservatoriet. Hans musik blev mest populär i hans visor och komiska operor: La nuit de Noël (1848), Le père Gaillard (1852), Les papillotes de M. Benoist (1853; "En papiljott", 1861) och Les dames capitaines (1857). Även hans instrumentalmusik, i tysk klassisk anda, vann anseende, bland annat symfonier, kvartetter, kvintetter, trior och pianosaker. Hans Traité d'harmonie (1862; flera upplagor) räknades till främsta arbetena av sitt slag.

title: Napoléon-Henri Reber

wikitext:
[[Fil:Nhr.jpg|miniatyr|stående|Napoléon-Henri Reber.]]
'''Napoléon-Henri Reber''', född [[21 oktober]] [[1807]] i [[Mulhouse]], död [[24 november]] [[1880]] i [[Paris]], var en fransk [[kompositör]].

Reber, som var lärjunge till [[Anton Reicha]] och [[Jean-François Lesueur]], blev 1851 [[professor]] i [[Harmonilära (musik)|harmonilära]], 1862 professor i [[komposition]] och 1871 inspektor vid [[Pariskonservatoriet]]. Hans musik blev mest populär i hans [[Visa|visor]] och [[Komisk opera|komiska operor]]: ''La nuit de Noël'' (1848), ''Le père Gaillard'' (1852), ''Les papillotes de M. Benoist'' (1853; "En papiljott", 1861) och ''Les dames capitaines'' (1857). Även hans [[instrumentalmusik]], i tysk klassisk anda, vann anseende, bland annat [[symfoni]]er, [[kvartett]]er, [[kvintett]]er, [[trio]]r och [[piano]]saker. Hans ''Traité d'harmonie'' (1862; flera upplagor) räknades till främsta arbetena av sitt slag.

== Källor ==
* {{runeberg.org|nfcb|0579.html Reber, Napoléon Henri}}

== Externa länkar ==
* {{runeberg.org|muslex|0389.html Reber, N. H.}}

{{auktoritetsdata}}

{{STANDARDSORTERING:Reber, Napoleon Henri}}

[[Kategori:Franska klassiska kompositörer]]
[[Kategori:Franska professorer]]
[[Kategori:Franska musiker under 1800-talet]]
[[Kategori:Personer från Mulhouse]]
[[Kategori:Födda 1807]]
[[Kategori:Avlidna 1880]]
[[Kategori:Män]]
[[Kategori:Ugglan]]
[[Kategori:Riddare av Hederslegionen]]


text:
# Kolonnkromatografi
Kolonnkromatografi är en metod inom den analytiska kemin som har i uppgift att skilja olika molekyler i en blandning från varandra. Kromatografi kan separera ämnen baserat på differentiell adsorption av föreningar till adsorbenten. Föreningar rör sig genom kolonnen i olika hastigheter, vilket gör att de kan separeras i fraktioner. Tekniken är allmänt användbar, eftersom många olika adsorbenter (normalfas, omvänd fas eller annat) kan användas med ett brett utbud av lösningsmedel. Tekniken kan användas på skalor från mikrogram upp till kilogram. Den största fördelen med kolonnkromatografi är den relativt låga kostnaden och engångsbarheten för den stationära fasen som används i processen. Det senare förhindrar korskontaminering och nedbrytning i stationär fas på grund av återvinning. Kolonnkromatografi kan göras med hjälp av gravitation för att flytta lösningsmedlet, eller med hjälp av komprimerad gas för att trycka lösningsmedlet genom kolonnen.
En tunnskiktskromatograf kan visa hur en blandning av föreningar kommer att bete sig när den renas med kolonnkromatografi. Separationen optimeras först med tunnskiktskromatografi innan kolonnkromatografi utförs.

## Kolonnförberedelse
Kolonnkromatografi består av en mobil fas och en stationär fas. Den mobila fasen låter man rinna genom den stationära fasen, som befinner sig i ett rör, en kolonn. Då kommer den mobila fasen dra med sig de molekyler som ska separeras olika mycket. Rörets bas innehåller ett filter, antingen en bomulls- eller glasullsplugg, eller glasfrit för att hålla den fasta fasen på plats. En lösningsmedelsbehållare kan vara fäst vid toppen av kolonnen.
Två metoder används vanligtvis för att förbereda en kolonn: den torra metoden och den våta metoden. För den torra metoden fylls kolonnen först med torrt pulver av stationär fas, följt av tillsats av mobil fas, som spolas genom kolonnen tills den är helt våt, och från denna punkt får den aldrig torka. För den våta metoden bereds en slurry av eluenten med pulvret i stationär fas och hälls sedan försiktigt i kolonnen. Toppen av kiseldioxiden bör vara platt, och kan skyddas av ett lager av sand. Elueringsmedel leds långsamt genom kolonnen för att föra fram det organiska materialet.
De individuella komponenterna kvarhålls av den stationära fasen på olika sätt och separeras från varandra medan de löper med olika hastigheter genom kolonnen med eluenten. I slutet av kolonnen eluerar de en i taget. Under hela kromatografiprocessen samlas eluenten upp i en serie fraktioner. Dessa kan samlas upp automatiskt med hjälp av fraktionssamlare. Produktiviteten för kromatografi kan ökas genom att köra flera kolonner samtidigt. I detta fall används multiströmsamlare. Sammansättningen av eluentflödet kan övervakas och varje fraktion analyseras med avseende på lösta föreningar, till exempel genom analytisk kromatografi, UV-absorptionsspektra eller fluorescens. Färgade föreningar (eller fluorescerande föreningar med hjälp av en UV-lampa) kan ses genom glasväggen som rörliga band.

## Stationär fas
Den stationära fasen eller adsorbenten i kolonnkromatografi är ett fast ämne. Den vanligaste stationära fasen för kolonnkromatografi är silikagel, den näst vanligaste är aluminiumoxid. Cellulosapulver har ofta använts tidigare. Ett brett utbud av stationära faser är tillgängliga för att utföra jonbyteskromatografi, omvänd faskromatografi (RP), affinitetskromatografi eller expanderad bäddadsorption (EBA). De stationära faserna är vanligtvis finmalda pulver eller geler och/eller är mikroporösa för en ökad yta, men i EBA används en fluidiserad bädd. Det finns ett viktigt förhållande mellan den stationära fasens vikt och torrvikten av analytblandningen som kan appliceras på kolonnen. För silikakolonnkromatografi ligger detta förhållande inom 20:1 till 100:1, beroende på hur nära varandra analytkomponenterna elueras.

## Mobil fas (eluent)
Den mobila fasen eller eluenten är ett lösningsmedel eller en blandning av lösningsmedel som används för att föra föreningarna genom kolonnen. Det väljs så att retentionsfaktorvärdet för föreningen av intresse är ungefär 0,2 - 0,3 för att minimera tiden och mängden elueringsmedel för att genomföra kromatografin. Eluenten väljs också så att de olika föreningarna kan separeras effektivt. Eluenten optimeras i småskaliga förtester, ofta med tunnskiktskromatografi (TLC) med samma stationära fas, med lösningsmedel med olika polaritet tills ett lämpligt lösningsmedelssystem hittas. Vanliga lösningsmedel i mobilfas, i ordning med ökande polaritet, är hexan, diklormetan, etylacetat, aceton och metanol. Ett vanligt lösningsmedelssystem är en blandning av hexan och etylacetat, med proportioner justerade tills målföreningen har en retentionsfaktor på 0,2 - 0,3. Tvärtemot den vanliga missuppfattningen kan enbart metanol användas som elueringsmedel för högpolära föreningar och löser inte upp silikagel.
Det finns en optimal flödeshastighet för varje särskild separation. En snabbare flödeshastighet av eluenten minimerar den tid som krävs för att köra en kolonn och minimerar därigenom diffusion, vilket resulterar i en bättre separation. Den maximala flödeshastigheten är dock begränsad eftersom det krävs en ändlig tid för analyten att komma i jämvikt mellan den stationära fasen och den mobila fasen, (se Van Deemters ekvation). En enkel laboratoriekolonn drivs av gravitationsflöde. Flödeshastigheten för en sådan kolonn kan ökas genom att förlänga den färska eluentfyllda kolonnen ovanför toppen av den stationära fasen eller minskas med krankontrollerna. Snabbare flödeshastigheter kan uppnås genom att använda en pump eller genom att använda komprimerad gas (till exempel luft, kväve eller argon) för att trycka lösningsmedlet genom kolonnen (flashkolonnkromatografi).
Partikelstorleken för den stationära fasen är i allmänhet finare vid flashkolonnkromatografi än vid gravitationskolonnkromatografi. Till exempel är en av de mest använda kiselgelkvaliteterna i den förra tekniken mesh 230 – 400 (40 – 63 μm), medan den senare tekniken vanligtvis kräver mesh 70 – 230 (63 – 200 μm) kiselgel.
Ett kalkylblad som hjälper till med framgångsrik utveckling av flashkolonner har utvecklats. Kalkylarket uppskattar retentionsvolymen och bandvolymen för analyter, fraktionstalen som förväntas innehålla varje analyt och upplösningen mellan intilliggande toppar. Denna information gör det möjligt för användare att välja optimala parametrar för separationer i preparativ skala innan själva flashkolumnen görs.

## Automatiserade system
Kolonnkromatografi är ett extremt tidskrävande steg i alla labb och kan snabbt bli flaskhalsen för alla processlabb. Många tillverkare som Biotage, Buchi, Interchim och Teledyne Isco har utvecklat automatiserade flashkromatografisystem (vanligtvis kallade LPLC, lågtrycksvätskekromatografi, runt 350–525 kPa) som minimerar mänsklig inblandning i reningsprocessen. Automatiserade system inkluderar komponenter som normalt finns på dyrare högpresterande vätskekromatografisystem (HPLC) som gradientpump, provinsprutningsportar, UV-detektor och fraktionsuppsamlare för att samla upp eluenten. Vanligtvis kan dessa automatiserade system separera prover från några milligram upp till en industriell mångkilogramskala och erbjuder en mycket billigare och snabbare lösning för att göra flera injektioner på prep-HPLC-system.
Upplösningen (eller förmågan att separera en blandning) på ett LPLC-system kommer alltid att vara lägre jämfört med HPLC, eftersom packningsmaterialet i en HPLC-kolonn kan vara mycket mindre, vanligtvis bara 5 mikrometer, vilket ökar den stationära fasens ytarea, vilket ökar ytinteraktionerna och ger bättre separation. Användningen av detta lilla förpackningsmedium orsakar emellertid det höga mottrycket och det är därför det kallas högtrycksvätskekromatografi. LPLC-kolonnerna är vanligtvis packade med kiseldioxid på cirka 50 mikrometer, vilket minskar mottrycket och upplösningen, men tar också bort behovet av dyra högtryckspumpar. Tillverkare börjar nu gå över till snabbkromatografisystem med högre tryck och har kallat dessa system för mediumtrycksvätskekromatografi (MPLC) som arbetar över 1 MPa.

## Kolonnadsorptionsjämvikt
För en adsorptionskolonn är kolonnhartset (den stationära fasen) sammansatt av mikropärlor. Även mindre partiklar som proteiner, kolhydrater, metalljoner eller andra kemiska föreningar konjugeras på mikropärlorna. Varje bindande partikel som är fäst vid mikropärlan kan antas binda i ett 1:1-förhållande med det lösta provet som skickas genom kolonnen som behöver renas eller separeras.
Bindning mellan målmolekylen som ska separeras och bindningsmolekylen på kolonnpärlorna kan modelleras med en enkel jämviktsreaktion K eq = [CS]/([C][S]) där Keq är jämviktskonstanten, [C] och [S] är koncentrationerna av målmolekylen respektive den bindande molekylen på kolonnhartset. [CS] är koncentrationen av komplexet av målmolekylen bunden till kolonnhartset.
Med detta som grund kan tre olika isotermer användas för att beskriva bindningsdynamiken för en kolonnkromatografi: linjär, Langmuir och Freundlich.
Den linjära isotermen uppstår när koncentrationen av lösta ämnen som behövs för att renas är mycket liten i förhållande till den bindande molekylen. Sålunda kan jämvikten definieras som:
[CS] = Keq[C].
För användning i industriell skala måste de totala bindande molekylerna på kolonnhartspärlorna räknas in eftersom obesatta ställen måste tas med i beräkningen. Langmuir -isotermen och Freundlich-isotermen är användbara för att beskriva denna jämvikt. Langmuir-isotermen ges av:
[CS] = (KeqStot[C])/(1 + Keq[C]), där S tot är de totala bindande molekylerna på pärlorna.
Freundlich-isotermen ges av:
[CS] = Keq[C]1/n
Freundlich-isotermen används när kolonnen kan binda till många olika prover i lösningen som behöver renas. Eftersom de många olika proverna har olika bindningskonstanter till pärlorna, finns det många olika Kekv. Därför är Langmuir-isotermen inte en bra modell för bindning i detta fall.

title: Kolonnkromatografi

wikitext:
[[Fil:Chromatography column.PNG|mini|200px|Blandning (orange) separeras genom kolonnkromatografi.]]
'''Kolonnkromatografi''' är en metod inom den [[Analytisk kemi|analytiska kemin]] som har i uppgift att skilja olika [[molekyl]]er i en blandning från varandra. Kromatografi kan separera ämnen baserat på differentiell adsorption av föreningar till [[adsorbent]]en. Föreningar rör sig genom kolonnen i olika hastigheter, vilket gör att de kan separeras i fraktioner. Tekniken är allmänt användbar, eftersom många olika adsorbenter (normalfas, omvänd fas eller annat) kan användas med ett brett utbud av [[lösningsmedel]]. Tekniken kan användas på skalor från mikrogram upp till kilogram. Den största fördelen med kolonnkromatografi är den relativt låga kostnaden och engångsbarheten för den stationära fasen som används i processen. Det senare förhindrar korskontaminering och nedbrytning i stationär fas på grund av återvinning. Kolonnkromatografi kan göras med hjälp av [[gravitation]] för att flytta lösningsmedlet, eller med hjälp av komprimerad gas för att trycka lösningsmedlet genom kolonnen.

En tunnskiktskromatograf kan visa hur en blandning av föreningar kommer att bete sig när den renas med kolonnkromatografi. Separationen optimeras först med [[tunnskiktskromatografi]] innan kolonnkromatografi utförs.
[[File:FDA History - Column Chromatography.jpg|thumb|250px|Kemist på 1950-talet som använder kolonnkromatografi. [[Erlenmeyerkolv|Erlenmeyer-kärlen]] finns på golvet.]]

== Kolonnförberedelse ==
[[Fil:P1000495.JPG|mini|vänster|75px|En typisk kolonn.]]
Kolonnkromatografi består av en mobil fas och en stationär fas. Den mobila fasen låter man rinna genom den stationära fasen, som befinner sig i ett rör, en kolonn. Då kommer den mobila fasen dra med sig de molekyler som ska separeras olika mycket. Rörets bas innehåller ett filter, antingen en [[bomull]]s- eller [[glasull]]splugg, eller glasfrit för att hålla den fasta fasen på plats. En lösningsmedelsbehållare kan vara fäst vid toppen av kolonnen.

Två metoder används vanligtvis för att förbereda en kolonn: den torra metoden och den våta metoden. För den torra metoden fylls kolonnen först med torrt pulver av stationär fas, följt av tillsats av mobil fas, som spolas genom kolonnen tills den är helt våt, och från denna punkt får den aldrig torka.<ref name="ShustermanMcDougal1997">{{tidskriftsref |efternamn=Shusterman |förnamn=AJ |efternamn2=McDougal |förnamn2=PG |efternamn3=Glasfeld |förnamn3=A |år=1997 |rubrik=Dry-Column Flash Chromatography |tidskrift=[[Journal of Chemical Education |J Chem Educ]] |volym=74 |nummer=10 |sid=1222 |bibcode=1997JChEd..74.1222S |doi=10.1021/ed074p1222 |issn=0021-9584}}</ref> För den våta metoden bereds en slurry av eluenten med pulvret i stationär fas och hälls sedan försiktigt i kolonnen. Toppen av [[kiseldioxid]]en bör vara platt, och kan skyddas av ett lager av sand. Elueringsmedel leds långsamt genom kolonnen för att föra fram det organiska materialet.

De individuella komponenterna kvarhålls av den stationära fasen på olika sätt och separeras från varandra medan de löper med olika hastigheter genom kolonnen med eluenten. I slutet av kolonnen eluerar de en i taget. Under hela kromatografiprocessen samlas eluenten upp i en serie fraktioner. Dessa kan samlas upp automatiskt med hjälp av fraktionssamlare. Produktiviteten för kromatografi kan ökas genom att köra flera kolonner samtidigt. I detta fall används multiströmsamlare. Sammansättningen av eluentflödet kan övervakas och varje fraktion analyseras med avseende på lösta föreningar, till exempel genom analytisk kromatografi, UV-absorptionsspektra eller [[fluorescens]]. Färgade föreningar (eller fluorescerande föreningar med hjälp av en [[UV-lampa]]) kan ses genom glasväggen som rörliga band.

==Stationär fas==
[[File:Fraction collector - sampler LAMBDA OMNICOLL.jpg|thumbnail|250px|Automatiserad fraktionssamlare och provtagare för kromatografitekniker]]
Den stationära fasen eller adsorbenten i kolonnkromatografi är ett fast ämne. Den vanligaste stationära fasen för kolonnkromatografi är [[silikagel]], den näst vanligaste är [[aluminiumoxid]]. Cellulosapulver har ofta använts tidigare. Ett brett utbud av stationära faser är tillgängliga för att utföra [[jonbyteskromatografi]], omvänd faskromatografi (RP), [[affinitetskromatografi]] eller [[expanderad bäddadsorption]] (EBA). De stationära faserna är vanligtvis finmalda pulver eller geler och/eller är mikroporösa för en ökad yta, men i EBA används en [[fluidiserad bädd]]. Det finns ett viktigt förhållande mellan den stationära fasens vikt och torrvikten av analytblandningen som kan appliceras på kolonnen. För silikakolonnkromatografi ligger detta förhållande inom 20:1 till 100:1, beroende på hur nära varandra analytkomponenterna elueras.<ref>{{webbref |url=http://www.reachdevices.com/SetUpColumn.html |titel=How to set-up a flash chromatography silica column and actually succeed at separation |verk=reachdevices.com |utgivare=REACH Devices, LLC. |hämtdatum=3 januari 2019}}</ref>

==Mobil fas (eluent)==
[[File:Column chromatography sequence.png|250px|thumb|Kolonnkromatografi fortskrider med en serie steg.]]
Den mobila fasen eller eluenten är ett lösningsmedel eller en blandning av lösningsmedel som används för att föra föreningarna genom kolonnen. Det väljs så att retentionsfaktorvärdet för föreningen av intresse är ungefär 0,2 - 0,3 för att minimera tiden och mängden elueringsmedel för att genomföra kromatografin. Eluenten väljs också så att de olika föreningarna kan separeras effektivt. Eluenten optimeras i småskaliga förtester, ofta med tunnskiktskromatografi (TLC) med samma stationära fas, med lösningsmedel med olika polaritet tills ett lämpligt lösningsmedelssystem hittas. Vanliga lösningsmedel i mobilfas, i ordning med ökande polaritet, är [[hexan]], [[diklormetan]], [[etylacetat]], [[aceton]] och [[metanol]].<ref>{{bokref |efternamn1=Furniss |förnamn1=Brian S. |efternamn2=Hannaford |förnamn2=Antony, J. |efternamn3=Smith |förnamn3=Peter W. G. |efternamn4=Tatchell |förnamn4=Austin S. |år=1989 |titel=Vogel's Textbook of Practical Organic Chemistry |utgivare=Longman Scientific & Technical |sid=203 |isbn=978-0582462366}}</ref> Ett vanligt lösningsmedelssystem är en blandning av hexan och etylacetat, med proportioner justerade tills målföreningen har en retentionsfaktor på 0,2 - 0,3. Tvärtemot den vanliga missuppfattningen kan enbart metanol användas som elueringsmedel för högpolära föreningar och löser inte upp silikagel.

Det finns en optimal flödeshastighet för varje särskild separation. En snabbare flödeshastighet av eluenten minimerar den tid som krävs för att köra en kolonn och minimerar därigenom [[diffusion]], vilket resulterar i en bättre separation. Den maximala flödeshastigheten är dock begränsad eftersom det krävs en ändlig tid för analyten att komma i jämvikt mellan den stationära fasen och den mobila fasen, (se [[Van Deemters ekvation]]). En enkel laboratoriekolonn drivs av gravitationsflöde. Flödeshastigheten för en sådan kolonn kan ökas genom att förlänga den färska eluentfyllda kolonnen ovanför toppen av den stationära fasen eller minskas med krankontrollerna. Snabbare flödeshastigheter kan uppnås genom att använda en pump eller genom att använda komprimerad gas (till exempel luft, kväve eller argon) för att trycka lösningsmedlet genom kolonnen (flashkolonnkromatografi).<ref>{{tidskriftsref |efternamn=Still |förnamn=WC |efternamn2=Kahn |förnamn2=M |efternamn3=Mitra |förnamn3=A |år=1978 |rubrik=Rapid chromatographic technique for preparative separations with moderate resolution |tidskrift=[[Journal of Organic Chemistry |J Org Chem]] |utgivare=[[American Chemical Society |ACS]] |volym=43 |nummer=14 |sid=2923–2925 |doi=10.1021/jo00408a041}}</ref><ref name="HarwoodMoodyEOCPAP">{{bokref |titel=Experimental organic chemistry: Principles and Practice |url=https://archive.org/details/experimentalorga00harw |url-access=registration |efternamn=Harwood |förnamn=Laurence M. |efternamn2=Moody |förnamn2=Christopher J. |datum=13 juni 1989 |utgivare=Blackwell |isbn=978-0-632-02017-1 |upplaga=Illustrated |utgivningsort=London |sid=[https://archive.org/details/experimentalorga00harw/page/180 180–185] |oclc=1079261960}}</ref>

[[File:Cromatografia su colonna.jpg|thumbnail|250px|Fotosekvens av kolonnkromatografi]]
Partikelstorleken för den stationära fasen är i allmänhet finare vid flashkolonnkromatografi än vid gravitationskolonnkromatografi. Till exempel är en av de mest använda kiselgelkvaliteterna i den förra tekniken mesh 230 – 400 (40 – 63 μm), medan den senare tekniken vanligtvis kräver mesh 70 – 230 (63 – 200 μm) kiselgel.<ref>{{webbref |url=http://www.materialharvest.com/welcome/silica_products/silica_gels_chromatography.html |titel=Material Harvest Silica Gel for Normal Phase Column Chromatography |år=2008 |utgivare=Material Harvest |hämtdatum=3 januari 2019}}</ref>
Ett kalkylblad som hjälper till med framgångsrik utveckling av flashkolonner har utvecklats. Kalkylarket uppskattar retentionsvolymen och bandvolymen för analyter, fraktionstalen som förväntas innehålla varje analyt och upplösningen mellan intilliggande toppar. Denna information gör det möjligt för användare att välja optimala parametrar för separationer i preparativ skala innan själva flashkolumnen görs.<ref name="FairKormos2008">{{tidskriftsref |efternamn=Fair |förnamn=JD |efternamn2=Kormos |förnamn2=CM |år=2008 |rubrik=Flash column chromatograms estimated from thin-layer chromatography data |tidskrift=[[Journal of Chromatography A |J Chromatogr A]] |volym=1211 |nummer=1–2 |sid=49–54 |doi=10.1016/j.chroma.2008.09.085 |issn=0021-9673 |pmid=18849041}}</ref>

==Automatiserade system==
[[File:Metrohm 850.jpg|thumb|250px|Automatiserat jonkromatografisystem.]]
Kolonnkromatografi är ett extremt tidskrävande steg i alla labb och kan snabbt bli flaskhalsen för alla processlabb. Många tillverkare som [[Biotage]], Buchi, Interchim och Teledyne Isco har utvecklat automatiserade flashkromatografisystem (vanligtvis kallade LPLC, lågtrycksvätskekromatografi, runt 350–525 kPa) som minimerar mänsklig inblandning i reningsprocessen. Automatiserade system inkluderar komponenter som normalt finns på dyrare högpresterande vätskekromatografisystem ([[HPLC]]) som gradientpump, provinsprutningsportar, UV-detektor och fraktionsuppsamlare för att samla upp eluenten. Vanligtvis kan dessa automatiserade system separera prover från några milligram upp till en industriell mångkilogramskala och erbjuder en mycket billigare och snabbare lösning för att göra flera injektioner på prep-HPLC-system.

Upplösningen (eller förmågan att separera en blandning) på ett LPLC-system kommer alltid att vara lägre jämfört med HPLC, eftersom packningsmaterialet i en HPLC-kolonn kan vara mycket mindre, vanligtvis bara 5 mikrometer, vilket ökar den stationära fasens ytarea, vilket ökar ytinteraktionerna och ger bättre separation. Användningen av detta lilla förpackningsmedium orsakar emellertid det höga mottrycket och det är därför det kallas högtrycksvätskekromatografi. LPLC-kolonnerna är vanligtvis packade med kiseldioxid på cirka 50 mikrometer, vilket minskar mottrycket och upplösningen, men tar också bort behovet av dyra högtryckspumpar. Tillverkare börjar nu gå över till snabbkromatografisystem med högre tryck och har kallat dessa system för mediumtrycksvätskekromatografi (MPLC) som arbetar över 1 MPa.

==Kolonnadsorptionsjämvikt==
För en adsorptionskolonn är kolonnhartset (den stationära fasen) sammansatt av mikropärlor. Även mindre partiklar som [[protein]]er, [[kolhydrat]]er, metalljoner eller andra kemiska föreningar konjugeras på mikropärlorna. Varje bindande partikel som är fäst vid mikropärlan kan antas binda i ett 1:1-förhållande med det lösta provet som skickas genom kolonnen som behöver renas eller separeras.

Bindning mellan målmolekylen som ska separeras och bindningsmolekylen på kolonnpärlorna kan modelleras med en enkel jämviktsreaktion K eq = [CS]/([C][S]) där Keq är jämviktskonstanten, [C] och [S] är koncentrationerna av målmolekylen respektive den bindande molekylen på kolonnhartset. [CS] är koncentrationen av komplexet av målmolekylen bunden till kolonnhartset.<ref name=":0">{{bokref |titel=Bioseparations science and engineering |efternamn=Harrison |förnamn=Roger G |efternamn2=Todd |förnamn2=Paul W. |efternamn3=Rudge |förnamn3=Scott R. |efternamn4=Petrides |förnamn4=Demetri P. |utgivare=[[Oxford University Press]] |år=2003 |isbn=9780190213732 |upplaga=2nd |utgivningsort=New York, NY |oclc=899240244}}</ref>
Med detta som grund kan tre olika isotermer användas för att beskriva bindningsdynamiken för en kolonnkromatografi: linjär, [[Langmuirs adsorptionsisoterm|Langmuir]] och Freundlich.
Den linjära isotermen uppstår när koncentrationen av lösta ämnen som behövs för att renas är mycket liten i förhållande till den bindande molekylen. Sålunda kan jämvikten definieras som:

:[CS] = Keq[C].

För användning i industriell skala måste de totala bindande molekylerna på kolonnhartspärlorna räknas in eftersom obesatta ställen måste tas med i beräkningen. Langmuir -isotermen och Freundlich-isotermen är användbara för att beskriva denna jämvikt. Langmuir-isotermen ges av:

:[CS] = (KeqStot[C])/(1 + Keq[C]), där S tot är de totala bindande molekylerna på pärlorna.
Freundlich-isotermen ges av:

:[CS] = Keq[C]1/n

Freundlich-isotermen används när kolonnen kan binda till många olika prover i lösningen som behöver renas. Eftersom de många olika proverna har olika bindningskonstanter till pärlorna, finns det många olika Kekv. Därför är Langmuir-isotermen inte en bra modell för bindning i detta fall.<ref name=":0" />

==Se även==
* [[Flashkromatografi]], en reningsmetod som används inom organisk kemi
* [[HPLC]] (högupplösande vätskekromatografi)
* [[Gaskromatografi]]
* [[Gelfiltrering]]
* [[Jonbyteskromatografi]]
* [[Adsorptionskromatografi]]
* [[Fördelningskromatografi]]
* [[Affinitetskromatografi]]
* Snabb proteivätskekromatografi (FPLC) – separation av proteiner med hjälp av kolonnkromatografi

==Referenser==
{{enwp|url=https://en.wikipedia.org/w/index.php?title=Column_chromatography&oldid=1233645943|artikel|Column chromatography| datum= 10 juli 2024}}

===Noter===
<references>

</references>

== Externa länkar ==
*{{Commonscat WD }}
* [http://ocw.mit.edu/courses/chemistry/5-301-chemistry-laboratory-techniques-january-iap-2012/labs/MIT5_301IAP12_FlashHandout.pdf Flash Column Chromatography Guide] (pdf)
* [https://www.sepragen.com/radial-flow-chromatography.html Radial Flow Chromatography]

{{Auktoritetsdata}}

{{STANDARDSORTERING:Kolonnkromatografi}}

[[Kategori:Kromatografi]]


text:
# Lorna Luft
Lorna Luft, född 21 november 1952 i Santa Monica, Kalifornien, är en amerikansk skådespelare och sångare.

## Biografi
Luft är dotter till Judy Garland och Sidney Luft och halvsyster till Liza Minnelli. Hon har även en yngre bror, Joey.
Lorna Luft gjorde sina första framträdanden på Judy Garland Show under sina tonår. 1967 gjorde hon sitt enda framträdande på Broadway ihop med sin mor, i At Home at the Palace. 1969 dog Garland.
1971 gjorde Luft debut i en Broadway-musikal, Neil Simons Promises, Promises. 1982 gjorde hon sin filmdebut i Grease 2, där hon spelade Paulette Rebchuck, vilken blev en flopp. Hon fick fler framgångar på teaterscenen. Hon har senare sagt att hon levt hela livet i sin moders skugga.
Hon är gift med musikern Colin R. Freeman och mor till Jesse (född 1984) och Vanessa (född 1990).

## Diskografi
Album
- 2007 – Songs My Mother Taught Me

Singlar
- 1973 – "Our Day Will Come" / "Is It Really Love At All"
- 1978 – "Head Over Heels" / "I Did It All For Love"
- 1981 – "Long Time" / "Something's Got A Hold On My Heart"
- 1981 – "Get It Up" / "A Few Dollars More"
- 1984 – "Where the Boys Are" / "Prove Me Wrong"
- 1984 – "The Whole World's Goin' Crazee" / "Jesse's Theme"
- 1989 – "Born Again" / "Born Again (instrumental)"
- 1995 – "Have Yourself a Merry Little Christmas" (med Judy Garland) / "The Nearness of You"
- 2011 – "When You Wish Upon a Star" (digital singel)

title: Lorna Luft

wikitext:
{{Faktamall biografi
| namn          = Lorna Luft
| bild          = LornaLuftByPhilKonstantin.jpg
| alt           =
| bildstorlek   =
| bildtext      =
| födelsenamn   =
| födelsedatum  = {{Ålder|1952|11|21}}
| födelseort    = [[Santa Monica]], [[Kalifornien]], [[USA]]
| hemort        = [[Los Angeles]], [[Kalifornien]], [[USA]]
| nationalitet  =
| yrke          = [[Skådespelare]], [[sångare]], [[författare]]
| år_aktiv      = 1963 –
| make          = Jake Hooker (1977–1993)
Colin Freeman (1996–)
| föräldrar     = [[Sidney Luft]]
[[Judy Garland]]
| släktingar    = [[Liza Minnelli]] (halvsyster)
Joey Luft (bror)
| andra_namn    =
| känd_för      =
}}
'''Lorna Luft''', född [[21 november]] [[1952]] i [[Santa Monica]], [[Kalifornien]], är en [[USA|amerikansk]] [[skådespelare]] och [[sångare]].

==Biografi==
Luft är dotter till [[Judy Garland]] och [[Sidney Luft]] och halvsyster till [[Liza Minnelli]].<ref name="biography">[http://www.biography.com/people/lorna-luft-307310 Lorna Luft], Biography.com, läst 8 mars 2016</ref> Hon har även en yngre bror, Joey.<ref name="biography" />

Lorna Luft gjorde sina första framträdanden på ''Judy Garland Show'' under sina tonår.<ref name="biography" /> 1967 gjorde hon sitt enda framträdande på [[Broadway (teaterdistrikt)|Broadway]] ihop med sin mor, i ''At Home at the Palace''. 1969 dog Garland.

1971 gjorde Luft debut i en Broadway-musikal, [[Neil Simon]]s ''Promises, Promises''. 1982 gjorde hon sin filmdebut i ''[[Grease 2]]'', där hon spelade Paulette Rebchuck, vilken blev en flopp. Hon fick fler framgångar på teaterscenen.<ref name="biography" /> Hon har senare sagt att hon levt hela livet i sin moders skugga.<ref>[http://www.theguardian.com/lifeandstyle/2015/may/02/judy-garland-daughter-lorna-luft-legends-child Lorna Luft: ‘There’s no book called How to be a Legend’s Child’], [[The Guardian]], läst 8 mars 2016</ref>

Hon är gift med [[musiker]]n [[Colin R. Freeman]] och mor till Jesse (född 1984) och Vanessa (född 1990).

==Diskografi==
;Album
*[[2007]] – ''Songs My Mother Taught Me''

;Singlar
*[[1973]] – "Our Day Will Come" / "Is It Really Love At All"
*[[1978]] – "Head Over Heels" / "I Did It All For Love"
*[[1981]] – "Long Time" / "Something's Got A Hold On My Heart"
*[[1981]] – "Get It Up" / "A Few Dollars More"
*[[1984]] – "Where the Boys Are" / "Prove Me Wrong"
*[[1984]] – "The Whole World's Goin' Crazee" / "Jesse's Theme"
*[[1989]] – "Born Again" / "Born Again (instrumental)"
*[[1995]] – "Have Yourself a Merry Little Christmas" (med [[Judy Garland]]) / "The Nearness of You"
*[[2011]] – "[[Ser du stjärnan i det blå?|When You Wish Upon a Star]]" (digital singel)

==Referenser==
*{{enwp|url=http://en.wikipedia.org/wiki/Lorna_Luft}}

=== Noter ===
<references />

==Externa länkar==
* {{commonscat|Lorna Luft}}
*[https://web.archive.org/web/20051026183701/http://www.lornaluft.com/ Lorna Lufts officiella hemsida]
* {{IMDb-namn|id=0005167}}
*{{IBDB-namn|id=87743}}
{{Auktoritetsdata}}
{{STANDARDSORTERING:Luft, Lorna}}

[[Kategori:Amerikanska skådespelare]]
[[Kategori:Amerikanska scenskådespelare]]
[[Kategori:Amerikanska TV-skådespelare]]
[[Kategori:Amerikanska sångare]]
[[Kategori:Födda 1952]]
[[Kategori:Personer från Santa Monica]]
[[Kategori:Kvinnor]]
[[Kategori:Levande personer]]
[[Kategori:Projekt Kvinnliga huvudpersoner]]

Född: 21 november 1952 · Santa Monica, Kalifornien, USA

Yrke/uppdrag: Skådespelare, sångare, författare

Hemort: Los Angeles, Kalifornien, USA

Make: Jake Hooker (1977–1993) · Colin Freeman (1996–)

Föräldrar: Sidney Luft · Judy Garland

Släktingar: Liza Minnelli (halvsyster) · Joey Luft (bror)


text:
# Zygopetalum silvanum
Zygopetalum silvanum är en orkidéart som beskrevs av Vitorino Paiva Castro och Marcos Antonio Campacci. Zygopetalum silvanum ingår i släktet Zygopetalum och familjen orkidéer. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

title: Zygopetalum silvanum

wikitext:
{{robotskapad|Lsjbot|orkidé|datum=2014-07}}
{{Taxobox
| name = ''Zygopetalum silvanum''
| status =
| image =
| image_caption =
| domain_sv =
| domain =
| regnum_sv = [[Växter]]
| regnum = Plantae
| divisio_sv = [[Kärlväxter]]
| divisio = Tracheophyta
| classis_sv = [[Enhjärtbladiga blomväxter]]
| classis = Liliopsida
| ordo_sv = [[Sparrisordningen]]
| ordo = Asparagales
| familia_sv = [[Orkidéer]]
| familia = Orchidaceae
| genus_sv =
| genus = [[Zygopetalum]]
| species_sv =
| species = '''Zygopetalum silvanum'''
| taxon = Zygopetalum silvanum
| taxon_authority = [[Vitorino Paiva Castro|V.P.Castro]] & [[Marcos Antonio Campacci|Campacci]]
| range_map =
| range_map_caption = Utbredningsområde
| image2 =
| image2_caption =
| synonyms =
}}

'''''Zygopetalum silvanum'''''<ref name = "C132"/> är en [[orkidéer|orkidé]]art som beskrevs av [[Vitorino Paiva Castro]] och [[Marcos Antonio Campacci]]. ''Zygopetalum silvanum'' ingår i [[släkte]]t ''[[Zygopetalum]]'' och [[familj (biologi)|familjen]] [[orkidéer]].<ref name = "COL"/><ref name = "source"/> Inga underarter finns listade i [[Catalogue of Life]].<ref name = "COL"/>

== Källor ==
<references>
<ref name = "COL">{{webbref |url= http://www.catalogueoflife.org/annual-checklist/2014/details/species/id/9735229|titel= Species 2000 & ITIS Catalogue of Life: 2014 Annual Checklist.|hämtdatum= 26 May 2014 |författare= Roskov Y., Kunze T., Orrell T., Abucay L., Paglinawan L., Culham A., Bailly N., Kirk P., Bourgoin T., Baillargeon G., Decock W., De Wever A., Didžiulis V. (ed)|datum= 2014|verk= |utgivare=Species 2000: Reading, UK.}}</ref>
<ref name = "C132">V.P.Castro & Campacci, 1991 ''In: Bol. CAOB 3(4): 27''</ref>
<ref name = "source">[http://apps.kew.org/wcsp/home.do WCSP: World Checklist of Selected Plant Families]</ref>
</references>

{{Robotskapad stub om orkidéer}}

[[Kategori:Orkidéer]]
[[Kategori:Zygopetalum|silvanum]]

title: Systematik

Klass: Enhjärtbladiga blomväxter · Liliopsida

Ordning: Sparrisordningen · Asparagales

Familj: Orkidéer · Orchidaceae

Släkte: Zygopetalum

Art: Zygopetalum silvanum

title: Vetenskapligt namn

Vetenskapligt namn: § Zygopetalum silvanum

Auktor: V.P.Castro & Campacci


text:
# Credodiaspis limuloides
Credodiaspis limuloides är en insektsart som först beskrevs av Karl Hermann Leonhard Lindinger 1909.  Credodiaspis limuloides ingår i släktet Credodiaspis och familjen pansarsköldlöss.
Artens utbredningsområde är Kamerun. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

title: Credodiaspis limuloides

wikitext:
{{robotskapad|Lsjbot|insekts|datum=2013-03}}
{{Taxobox
| name = ''Credodiaspis limuloides''
| status =
| image =
| image_caption =
| domain_sv =
| domain =
| regnum_sv = [[Djur]]
| regnum = Animalia
| phylum_sv = [[Leddjur]]
| phylum = Arthropoda
| classis_sv = [[Egentliga insekter]]
| classis = Insecta
| ordo_sv = [[Halvvingar]]
| ordo = Hemiptera
| familia_sv = [[Pansarsköldlöss]]
| familia = Diaspididae
| genus_sv =
| genus = [[Credodiaspis]]
| species_sv =
| species = '''Credodiaspis limuloides'''
| taxon = Credodiaspis limuloides
| taxon_authority = ([[Karl Hermann Leonhard Lindinger|Lindinger]], 1909)
| range_map =
| range_map_caption = Utbredningsområde
| image2 =
| image2_caption =
| subphylum = Hexapoda
| subphylum_sv = [[Sexfotingar]]
| superfamilia = Coccoidea
| superfamilia_sv = [[Sköldlöss]]
| synonyms = ''Credodiaspis limuloides'' MacGillivray, 1921<ref name = "col48850"/><ref name = "col75401"/><ref name = "col75455"/><ref name = "col75462"/><ref name = "col75477"/><ref name = "col75520"/><ref name = "col75701"/><ref name = "col75966"/><ref name = "col76919"/>
''Diaspis limuloides'' Sasscer, 1911<ref name = "col48850"/><ref name = "col75401"/><ref name = "col75455"/><ref name = "col75462"/><ref name = "col75477"/><ref name = "col75520"/><ref name = "col75701"/><ref name = "col75966"/><ref name = "col76919"/>
''Cryptodiaspis limuloides'' [[Karl Hermann Leonhard Lindinger|Lindinger]], 1909<ref name = "col48850"/><ref name = "col75401"/><ref name = "col75455"/><ref name = "col75462"/><ref name = "col75477"/><ref name = "col75520"/><ref name = "col75701"/><ref name = "col75966"/><ref name = "col76919"/>
}}

'''''Credodiaspis limuloides'''''<ref name = "col48850"/><ref name = "col75401"/><ref name = "col75455"/><ref name = "col75462"/><ref name = "col75477"/><ref name = "col75520"/><ref name = "col75701"/><ref name = "col75966"/><ref name = "col76919"/> är en [[insekter|insekts]]art som först beskrevs av [[Karl Hermann Leonhard Lindinger]] 1909.  ''Credodiaspis limuloides'' ingår i [[släkte]]t ''[[Credodiaspis]]'' och [[familj (biologi)|familjen]] [[pansarsköldlöss]].<ref name = "COL"/><ref name = "source"/>

Artens utbredningsområde är [[Kamerun]].<ref name = "COL"/> Inga [[underart]]er finns listade i [[Catalogue of Life]].<ref name = "COL"/>

== Källor ==
<references>
<ref name = "COL">{{webbref |url= http://www.catalogueoflife.org/annual-checklist/2011/search/all/key/credodiaspis+limuloides/match/1|titel= Species 2000 & ITIS Catalogue of Life: 2011 Annual Checklist.|hämtdatum= 24 september 2012 |författare= Bisby F.A., Roskov Y.R., Orrell T.M., Nicolson D., Paglinawan L.E., Bailly N., Kirk P.M., Bourgoin T., Baillargeon G., Ouvrard D. (red.)|datum= 2011|verk= |utgivare=Species 2000: Reading, UK.}}</ref>
<ref name = "col48850">Hall, W.J. (1946) On the Ethiopian Diaspidini (Coccoidea)., Transactions of the Royal Entomological Society of London</ref>
<ref name = "col75401">Lindinger, L. (1931) Beiträge zur Kenntnis der Schildläuse III., Entomologische Rundschau. Stuttgart</ref>
<ref name = "col75455">Ferris, G.F. (1936) Contributions to the knowledge of the Coccoidea (Homoptera). II. (Contribution no. 2)., Microentomology</ref>
<ref name = "col75462">Medler, J.T. (1980) Insects of Nigeria...check list and bibliography., Memoirs of the American Entomological Institute</ref>
<ref name = "col75477">Vayssière, P. (1913) Note sur les coccides de l'Afrique occidentale., Annales du Service des Epiphyties</ref>
<ref name = "col75520">Weidner, V.H. & Wagner, W. (1968) Die Entomologischen Sammlungen des Zoologischen Staatsinstituts und Zoologischen Museums Hamburg VII. Teil. Insecta IV., Mitteilungen des Hamburgerischen Zoologisches Museums und Instituts</ref>
<ref name = "col75701">Sasscer, E.R. (1911) Catalogue of recently described Coccidae - III., Technical Series. Bureau of Entomology, United States Department of Agriculture. Washington</ref>
<ref name = "col75966">Lindinger, L. (1909) Afrikanische Schildläuse. I. (Diaspinen aus kamerun.) und II. (Eine der San-Jose Schildlaus ähnliche südafrikanische Diaspine.), Jahrbuch der Hamburgischen Wissenschaftlichen Anstalten. Hamburg</ref>
<ref name = "col76919">Lindinger, L. (1942) Beiträge zur Kenntnis dikotyler Pflanzen., Beihefte zum Botanischen Zentralblatt. Cassel</ref>
<ref name = "source">''ScaleNet: Systematic Database of the Scale Insects of the World''. Ben-Dov Y. & Miller D.R., 2004-12-05</ref>
</references>

[[Kategori:Pansarsköldlöss]]
[[Kategori:Credodiaspis|limuloides]]

title: Systematik

Ordning: Halvvingar · Hemiptera

Överfamilj: Sköldlöss · Coccoidea

Familj: Pansarsköldlöss · Diaspididae

Släkte: Credodiaspis

Art: Credodiaspis limuloides

title: Vetenskapligt namn

Vetenskapligt namn: § Credodiaspis limuloides

Auktor: (Lindinger, 1909)

title: Synonymer

Synonymer: Credodiaspis limuloides MacGillivray, 1921 · Diaspis limuloides Sasscer, 1911 · Cryptodiaspis limuloides Lindinger, 1909

Synonymer: Hitta fler artiklar om djur med Djurportalen


text:
# Kristvalla landskommun
Kristvalla landskommun var en kommun i Kalmar län.

## Administrativ historik
Kommunen inrättades som landskommun i Kristvalla socken i Norra Möre härad i Småland när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft. Den uppgick 1952 i Madesjö landskommun som 1969 uppgick i Nybro stad, från 1971 Nybro kommun.

## Politik

### Mandatfördelning i Kristvalla landskommun 1938-1946
| 6 | 7 | 4 |

| 17 |

| 5 | 8 | 4 |

| 17 |

| 5 | 8 | 4 |

| 17 |

title: Kristvalla landskommun

wikitext:
{{faktamall svensk kommun WD}}
'''Kristvalla landskommun''' var en [[Sveriges kommuner|kommun]] i [[Kalmar län]].

==Administrativ historik==
Kommunen inrättades som [[landskommun]] i [[Kristvalla socken]] i [[Norra Möre härad]] i [[Småland]] när [[1862 års kommunalförordningar]] trädde i kraft. Den uppgick 1952 i [[Madesjö landskommun]] som 1969 uppgick i [[Nybro stad]], från 1971 Nybro kommun.<ref>{{Bokref/Sveriges kommunindelning 1863-1993}}</ref>
==Politik==
===Mandatfördelning i Kristvalla landskommun 1938-1946===
{{mandattabell_start|län=08|s|c|m}}
{{mandattabell_rad|län=08|valdelt=|kvinnor=0|1938|17|s|6|c|7|m|4}}
{{mandattabell_rad|län=08|valdelt=|kvinnor=0|1942|17|s|5|c|8|m|4}}
{{mandattabell_rad|län=08|valdelt=|kvinnor=0|1946|17|s|5|c|8|m|4}}
{{mandattabell_slut}}
==Referenser==
<references/>

[[Kategori:Sveriges kommuner 1863-1951]]
[[Kategori:Tidigare kommuner i Kalmar län]]
[[Kategori:Indelningar i Nybro kommun]]

title: Läge

title: Domkretstillhörighet

Tingslag: Norra Möre och Stranda domsagas tingslag (1948-01-01–) · Norra Möre tingslag (–1947-12-31)

title: Koder och länkar

Koder och länkar: Redigera Wikidata


text:
# Klaragasverket
Klaragasverket var ett gasverk i Stockholm vid Klara sjö och som fanns mellan 1853 och 1919. Klaragasverket var stadens första gasverk. Klaragasverket, som övertogs av staden 1884, blev snart för litet och ett nytt, betydligt större gasverk uppfördes vid Värtan år 1890.

## Gaslysnings-aktie-bolaget
Tillkomsten av Stockholms stadsgas och Klaragasverket är nära förbunden med utbyggnaden av Stockholms gatubelysning. Den första gatubelysningen med gas demonstrerades i Paris 1801 och det första kommersiella gasverket byggdes 1812 i London av London and Westminster Gas Light and Coke Company. År 1824 erbjöd sig ett engelskt gasföretag att i Stockholm inrätta ett gasverk och förse hela staden med gasbelysning.
Det dröjde emellertid till 1848 innan frågan väcktes igen om en gasbelysning i Stockholm. I maj 1849 fattades beslutet om att införa gasbelysning i Stockholm. Gaslysnings-aktie-bolaget i Stockholm eller Stockholms Gaslysnings AB började sin verksamhet 1852 och företaget övertog den ”allmänna lyshållningen”, dels med gaslyktor och dels med oljelampor. Då hade både Göteborg (1846) och Norrköping (1851) hunnit före Stockholm att skaffa gasverk.

## Klaragasverket
Det nya gasverket skulle byggas på en plats söder om dåtidens västliga förlängning av Mäster Samuelsgatan, (numera platsen för World Trade Center) vid Klara sjö. Tomten betecknades som “... en under en lång följd av år, genom utförande af avskräden, sopor och hvariehanda orenlighet i Clara sjö tillkommen upplandning...”. Tomten för det framtida gasverket var alltså en av stadens soptippar, som vid högt vattenstånd i Klara sjö översvämmades och bildade ett “stinkande träsk”.  Man letade även efter en annan lämplig tomt och hade ett förslag till etablering på Ladugårdslandet, men därav blev inget.
Tomten vid Klara sjö krävde omfattande grundförstärkningar med pålning och påfyllnad med grus innan byggarbetena kunde börja. År 1852 började byggnadsarbetena och 1853 invigdes Klaragasverket. Den 18 december 1853 tändes den första gaslyktan på Norrbro. I januari 1854 fanns gasbelysningen i Klara, Jakobs och Nikolai församlingar. Gasverket vid Klara sjö fick dock snart inkörningsproblem och leveranssvårigheter, tillbyggnader och ombyggnader blev aktuella samt en ny gasklocka det dröjde därför till 1860 innan gasbelysningen kom till stadens övriga delar.
Det centrala läget medförde vissa protester och arkitekten Ernst Jacobsson fick i uppdrag att försköna anläggningen. Han ritade 1876 två små hus framför gasklockan varav det östra inrymde gastryckreglaget samt en apparat för att värma upp vattnet i gasklockans bassäng, medan det västra utgjorde bostad för klockans tillsyningsman.
När verket hade fått ordning på sin gasproduktion ökade gasförbrukningen stort under artonhundratalets sista hälft. Men gasverket fick även kritik i pressen, speciellt i Aftonbladet, för dess höga priser, påstådda olyckor i verket och dålig skötsel av belysningen. 1880 skev därför Gaslysnings-aktie-bolaget ett tio sidor långt genmäle till Aftonbladets kritiska artikelserie, där man försvarade gasens och gasverkets förträfflighet och inledde med följande ord:
”Det klander, som af den s. k. ”sakkunniga pennan”  blivit riktadt mot gasverket, har afseende dels å gasens ljusstyrka och sättet för dess kontrollering, dels gasklockornas beskaffenhet, dels det höga gaspriset och slutligen den nyligen verkställda aktiekonverteringen, hvilken enligt hvad det uppgives skulle grunda sig på ett oskälig högt uppskattande af gasverkets värde. Vi skola taga dessa punkter hvar för sig i betraktande…”.
I början av 1880-talet försåg gasverket ca 4 000 gatlyktor runt om i staden med gas och årsproduktionen hade stigit till 7,3 miljoner m3. Vid tiden för Allmänna konst- och industriutställningen 1897 fanns omkring 6 600 gaslyktor i staden som sköttes av cirka 140 man. Förutom gasen producerades koks som en biprodukt vid gasproduktionen, denna såldes som bränsle. I oktober 1878 blev löjtnanten vid väg- och vattenbyggnadskåren Adolf Ahlsell chef för verket, då hade han redan varit anställd som ingenjör i några år. Han fick behålla sin tjänst när staden tog över driften av Klaragasverket och han skulle senare även bli överingenjör för Värtagasverket.
År 1877 avslog stadsfullmäktige en begäran från gasverket om en förlängning av lyshållningskontraktet med tio år. Vid koncessionstidens utgång 1884 övergick gasverket i staden ägo. Inlösensumma för verk, rörnät och inventarier uppgick till 3 003 333 kronor. Från och med nu besörjdes Stockholms offentliga belysning och driften av Klaragasverket och senare även av Värtagasverket och Stockholms elektricitetsverk av Stockholms stad under firmanamnet ”Stockholms gasverk”. Redan året innan gasverket hade gått över i stadens ägo, påbörjades byggnaden av en femte och sista gasklocka, denna gång vid Sabbatsberg. Byggnaden ritades av Per Emanuel Werming som reviderade Valfrid Karlsons tredjeprisförslag i den föregående arkitektävlingen. Den lanterninprydda tegelvolymen med en yttre diameter på 48- och en inre höjd på 34 meter kunde börja fyllas med gas i augusti 1884.
Det krävdes stora ytor för kolupplag och gasklockor och med de senaste utbyggnaderna var gasverkets tomt helt exploaterad. Gasverket hade plats för tre gasklockor på sin tomt, vid Norra Bantorgets södra sida fanns ytterligare en klocka och vid Sabbatsberg planerades den femte och största.
Det var just det stora kolupplaget som krävde en annan placering och valet föll på Värtahamnen. Här anlades en ny lossningshamn och en kolgård på 13 000 m², därifrån fraktades sedan kolet med järnväg till Klaragasverket.
När tidpunkten för Klaragasverkets ytterligare utvidgning kom väcktes ett förslag om att anlägga ett helt nytt gasverk i Hjorthagen inom Kungliga Djurgården, intill Husarviken och Lilla Värtan. Planerna för nya verket, Värtagasverket, uppgjordes med hänsyn till att Klaragasverket i en framtid skulle komma att läggas ned, och med tanke på ett ökande gasbehov av staden de närmaste 20 till 25 åren.
Successivt tog Värtagasverket över produktionen från Klaragasverket. År 1895 tillverkades 7 119 000 m3 gas vid Klaraverket och 9 665 000 m3 vid Värtaverket, ett år senare var produktionen 4 288 000 m3 respektive 13 676 000 m3, men då låg produktionen i Klaragasverket nere hela sommaren. Klaragasverket togs ur bruk 1919 och nedlades definitivt 1922. Det hade då under de senaste åren endast varit ett reservsystem för Värtaverket.

## Rivning
Klara gasverkets byggnader vid Klara sjö revs i början av 1920-talet för att ge plats åt Stockholms centralstations utökning mot väst som stod klar 1927. Redan tidigare hade området blivit alltmer kringskuret genom utvidgning av SJ:s spårområde. Gasklockan vid Norra Bantorget revs redan 1910 och klockans bassäng byggdes om till en konsertsal som fick namnet "Auditorium" - senare Vinterpalatset. Fastigheten förvärvades 1977 av LO och den sista föreställningen hölls 31 december 1977, varefter byggnaden revs för ett ge plats åt ett kontorshus ritat av arkitekt Sten Lindeberg. Gasklockan vid Sabbatsberg stod kvar till 1970 då även den revs.

### Fotnoter
1. ↑  Om Gasverket i Stockholm, sida 14
2. ↑  Norbelie 1993, sida 89
3. ↑  Bjelfvenstam, Bo (1991). Arkitekt, oscarian, jude: Ernst Jacobsson. Stockholm: Carlsson. Libris 7666020. ISBN 91-7798-437-4
4. ↑  Om Gasverket i Stockholm, sida 6
5. ↑  Stockholms energianvändning under 750 år, sida 5
6. ↑  Stockholms belysningsverk, sida 386
7. ↑  Stockholms belysningsverk, sida 358
8. ↑  Björk m.fl: Sekelskiftets byggteknik - Om arkitekten Valfrid Karlson (1988)
9. ↑  Stockholms belysningsverk, sida 381
10. ↑  Stockholm: Kommunala verk och institutioner i Nordisk familjebok (andra upplagans supplement, 1926)
11. ↑  Stockholms energianvändning under 750 år, sida 6
12. ↑  Hallerdt (1992), s. 29

title: Klaragasverket

wikitext:
{{coord|59|19|51|N|18|3|17|E|region:SE|display=title}}
[[Fil:Stockholmgas 1875.jpg|thumb|300px|Klaragasverket omkring 1890.]]

'''Klaragasverket''' var ett [[gasverk]] i [[Stockholms innerstad|Stockholm]] vid [[Klara sjö]] och som fanns mellan 1853 och 1919. Klaragasverket var stadens första gasverk. Klaragasverket, som övertogs av staden 1884, blev snart för litet och ett nytt, betydligt större gasverk uppfördes vid [[Värtagasverket|Värtan]] år 1890.

== Gaslysnings-aktie-bolaget ==
[[Bild:Stockholmgas 1855.jpg|thumb|Gaslysnings-aktie-bolagets "Klaragasverk", illustration från 1855]]
Tillkomsten av Stockholms stadsgas och Klaragasverket är nära förbunden med utbyggnaden av Stockholms [[gatubelysning]]. Den första gatubelysningen med gas demonstrerades i [[Paris]] 1801 och det första kommersiella gasverket byggdes 1812 i [[London]] av ''London and Westminster Gas Light and Coke Company''. År 1824 erbjöd sig ett engelskt gasföretag att i Stockholm inrätta ett gasverk och förse hela staden med gasbelysning.

Det dröjde emellertid till 1848 innan frågan väcktes igen om en gasbelysning i Stockholm. I maj 1849 fattades beslutet om att införa gasbelysning i Stockholm. ''Gaslysnings-aktie-bolaget i Stockholm'' eller ''Stockholms Gaslysnings AB'' började sin verksamhet 1852 och företaget övertog den ”allmänna lyshållningen”, dels med [[gaslykta|gaslyktor]] och dels med [[oljelampa|oljelampor]]. Då hade både [[Göteborg]] (1846) och [[Norrköping]] (1851) hunnit före Stockholm att skaffa gasverk.

== Klaragasverket ==
[[Fil:Stockholms central, Klara sjö, Eldkvarn, Neuhaus 1870.jpg|vänster|miniatyr|Gasverket och Klara sjö på [[Heinrich Neuhaus]] Stockholmspanorama från 1870.]]
[[Fil:Klaragasverk 1903.jpg|thumb|Klaragasverket omkring 1903]]
[[Fil:Stockholmgas 1860.jpg|thumb|Gasklockan i [[kvarteret Klockan]], Norra Bantorget]]
[[Fil:Stockholmgas 1883.jpg|thumb|Gasklockan vid Sabbatsberg 1883]]
[[Fil:Sabbatsbergs gasklocka 1960-tal.jpg|miniatyr|Gasklockan vid Sabbatsberg 1960-tal]]
Det nya gasverket skulle byggas på en plats söder om dåtidens västliga förlängning av [[Mäster Samuelsgatan]], (numera platsen för [[World Trade Center (Sverige)|World Trade Center]]) vid [[Klara sjö]]. Tomten betecknades som ''“... en under en lång följd av år, genom utförande af avskräden, sopor och hvariehanda orenlighet i Clara sjö tillkommen upplandning...”''. Tomten för det framtida gasverket var alltså en av stadens soptippar, som vid högt vattenstånd i Klara sjö översvämmades och bildade ett “stinkande träsk”.<ref>Om Gasverket i Stockholm, sida 14</ref>  Man letade även efter en annan lämplig tomt och hade ett förslag till etablering på [[Ladugårdslandet]], men därav blev inget.

Tomten vid Klara sjö krävde omfattande grundförstärkningar med [[Pålning (markförstärkning)|pålning]] och påfyllnad med grus innan byggarbetena kunde börja. År 1852 började byggnadsarbetena och 1853 invigdes Klaragasverket. Den 18 december 1853 tändes den första gaslyktan på [[Norrbro]].<ref>Norbelie 1993, sida 89</ref> I januari 1854 fanns gasbelysningen i [[Klara församling|Klara]], [[Jakobs församling|Jakobs]] och Nikolai församlingar. Gasverket vid Klara sjö fick dock snart inkörningsproblem och leveranssvårigheter, tillbyggnader och ombyggnader blev aktuella samt en ny gasklocka det dröjde därför till 1860 innan gasbelysningen kom till stadens övriga delar.

Det centrala läget medförde vissa protester och arkitekten [[Ernst Jacobsson]] fick i uppdrag att försköna anläggningen. Han ritade 1876 två små hus framför gasklockan varav det östra inrymde gastryckreglaget samt en apparat för att värma upp vattnet i gasklockans bassäng, medan det västra utgjorde bostad för klockans tillsyningsman.<ref>{{bokref |efternamn=Bjelfvenstam |förnamn=Bo |titel=Arkitekt, oscarian, jude: Ernst Jacobsson |år=1991 |utgivare=Carlsson |utgivningsort=Stockholm |språk=swe |isbn=91-7798-437-4 |libris=7666020 }}</ref>

När verket hade fått ordning på sin gasproduktion ökade gasförbrukningen stort under artonhundratalets sista hälft. Men gasverket fick även kritik i pressen, speciellt i [[Aftonbladet]], för dess höga priser, påstådda olyckor i verket och dålig skötsel av belysningen. 1880 skev därför Gaslysnings-aktie-bolaget ett tio sidor långt genmäle till Aftonbladets kritiska artikelserie, där man försvarade gasens och gasverkets förträfflighet och inledde med följande ord:
''”Det klander, som af den s. k. ”sakkunniga pennan”  blivit riktadt mot gasverket, har afseende dels å gasens ljusstyrka och sättet för dess kontrollering, dels gasklockornas beskaffenhet, dels det höga gaspriset och slutligen den nyligen verkställda aktiekonverteringen, hvilken enligt hvad det uppgives skulle grunda sig på ett oskälig högt uppskattande af gasverkets värde. Vi skola taga dessa punkter hvar för sig i betraktande…”.''<ref>Om Gasverket i Stockholm, sida 6</ref>

I början av 1880-talet försåg gasverket ca 4 000 gatlyktor runt om i staden med gas och årsproduktionen hade stigit till 7,3 miljoner m3.<ref>Stockholms energianvändning under 750 år, sida 5</ref> Vid tiden för [[Allmänna konst- och industriutställningen]] 1897 fanns omkring 6 600 gaslyktor i staden som sköttes av cirka 140 man.<ref>Stockholms belysningsverk, sida 386</ref> Förutom gasen producerades [[koks]] som en biprodukt vid gasproduktionen, denna såldes som bränsle. I oktober 1878 blev löjtnanten vid [[väg- och vattenbyggnadskåren]] [[Adolf Ahlsell]] chef för verket, då hade han redan varit anställd som ingenjör i några år. Han fick behålla sin tjänst när staden tog över driften av Klaragasverket och han skulle senare även bli överingenjör för [[Värtagasverket]].

År 1877 avslog stadsfullmäktige en begäran från gasverket om en förlängning av lyshållningskontraktet med tio år. Vid koncessionstidens utgång 1884 övergick gasverket i staden ägo. Inlösensumma för verk, rörnät och inventarier uppgick till {{nowrap|3 003 333 kronor}}. Från och med nu besörjdes Stockholms offentliga belysning och driften av Klaragasverket och senare även av [[Värtagasverket]] och [[Stockholms elektricitetsverk]] av Stockholms stad under firmanamnet ''”Stockholms gasverk”''.<ref>Stockholms belysningsverk, sida 358</ref> Redan året innan gasverket hade gått över i stadens ägo, påbörjades byggnaden av en femte och sista [[gasklocka]], denna gång vid [[Sabbatsberg]]. Byggnaden ritades av [[Per Emanuel Werming]] som reviderade [[Valfrid Karlson]]s tredjeprisförslag i den föregående arkitektävlingen. Den lanterninprydda tegelvolymen med en yttre diameter på 48- och en inre höjd på 34 meter kunde börja fyllas med gas i augusti 1884.<ref>Björk m.fl: Sekelskiftets byggteknik - Om arkitekten Valfrid Karlson (1988)</ref>

Det krävdes stora ytor för kolupplag och gasklockor och med de senaste utbyggnaderna var gasverkets tomt helt exploaterad. Gasverket hade plats för tre gasklockor på sin tomt, vid [[Norra Bantorget]]s södra sida fanns ytterligare en klocka och vid Sabbatsberg planerades den femte och största.

Det var just det stora kolupplaget som krävde en annan placering och valet föll på [[Värtahamnen]]. Här anlades en ny lossningshamn och en kolgård på {{nowrap|13 000 m²}}, därifrån fraktades sedan kolet med järnväg till Klaragasverket.

När tidpunkten för Klaragasverkets ytterligare utvidgning kom väcktes ett förslag om att anlägga ett helt nytt gasverk i [[Hjorthagen]] inom [[Kungliga Djurgården]], intill [[Husarviken]] och [[Lilla Värtan]]. Planerna för nya verket, [[Värtagasverket]], uppgjordes med hänsyn till att Klaragasverket i en framtid skulle komma att läggas ned, och med tanke på ett ökande gasbehov av staden de närmaste 20 till 25 åren.

Successivt tog Värtagasverket över produktionen från Klaragasverket. År 1895 tillverkades {{nowrap|7 119 000 m3}} gas vid Klaraverket och {{nowrap|9 665 000 m3}} vid Värtaverket, ett år senare var produktionen {{nowrap|4 288 000 m3}} respektive {{nowrap|13 676 000 m3}}, men då låg produktionen i Klaragasverket nere hela sommaren.<ref>Stockholms belysningsverk, sida 381</ref> Klaragasverket togs ur bruk 1919 och nedlades definitivt 1922.<ref>{{runeberg.org|nfcr|0295.html Stockholm: Kommunala verk och institutioner}}</ref> Det hade då under de senaste åren endast varit ett reservsystem för Värtaverket.<ref>Stockholms energianvändning under 750 år, sida 6</ref>

==Rivning==
Klara gasverkets byggnader vid Klara sjö revs i början av 1920-talet för att ge plats åt [[Stockholms centralstation]]s utökning mot väst som stod klar 1927. Redan tidigare hade området blivit alltmer kringskuret genom utvidgning av [[Statens Järnvägar|SJ]]:s spårområde.<ref>Hallerdt (1992), s. 29</ref> Gasklockan vid [[Norra Bantorget]] revs redan 1910 och klockans bassäng byggdes om till en konsertsal som fick namnet "Auditorium" - senare [[Vinterpalatset, Norra Bantorget|Vinterpalatset]]. Fastigheten förvärvades 1977 av [[Landsorganisationen i Sverige|LO]] och den sista föreställningen hölls 31 december 1977, varefter byggnaden revs för ett ge plats åt ett kontorshus ritat av arkitekt [[Sten Lindeberg (arkitekt)|Sten Lindeberg]]. Gasklockan vid [[Sabbatsberg]] stod kvar till 1970 då även den revs.

== Referenser ==
=== Fotnoter ===
<references/>
=== Tryckta källor ===
*{{bokref/Harald Norbelie/1993}}
* {{bokref |efternamn=Hallerdt (redaktör)|förnamn=Björn |titel=Ljus kraft värme, elförsörjning i Stockholm 1853-1992|år=1992 |utgivare=[[Stockholmsmonografier]]|utgivningsort=Stockholm |isbn=91-7031-035-1}}, s. 176
*{{bokref|titel=[http://www.stockholm.krets.snf.se/750/pdf/stockholms_energianvandandeslut.pdf Stockholms energianvändning under 750år]|författare=Magnus Klingse & Andreas Sandahl|år=2002|utgivare=Stockholms Universitet, VT 2002|utgivningsort=Stockholm|}}
* [https://web.archive.org/web/20160309031404/http://stockholmskallan.se/index.php?action=visapost&fritext=gasverk&mediaid=11455&post=2&sokning=1&start=0 Stockholms belysningsverk, Adolf Ahlsell, 1897].
* [https://web.archive.org/web/20081227024851/http://www.stockholmskallan.se/index.php?sokning=1 Om Gasverket i Stockholm, 1880]
* [https://web.archive.org/web/20081227024851/http://www.stockholmskallan.se/index.php?sokning=1 Ett besök i Stockholms gasverk, 1855]

==Vidare läsning==
*{{bokref |kapitel=Gasklockan vid Sabbatsberg i Stockholm 1883 |titel=Sekelskiftets byggteknik : om arkitekten Valfrid Karlson : byggnadsverk och läroböcker / för redigering och inledning svarar Cecilia Björk, Per Kallstenius, Laila Reppen utgåva=Faksimil av utgåvan 1988 |år=2022 |utgivare=Svensk Byggtjänst |utgivningsort=Stockholm |isbn=9789179171117 |libris=5l6db1jj3slqr241 |sid=16-19}}

==Externa länkar==
* {{commons|Category:Klaragasverket}}

{{Stockholms tekniska utveckling}}

[[Kategori:Energiteknik]]
[[Kategori:Tekniska försörjningssystem i Stockholm]]
[[Kategori:Ej längre existerande byggnader på Norrmalm]]
[[kategori:Gasverk]]


text:
# Lymeon orbus
Lymeon orbus är en stekelart som först beskrevs av Thomas Say 1835.  Lymeon orbus ingår i släktet Lymeon och familjen brokparasitsteklar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

title: Lymeon orbus

wikitext:
{{robotskapad|Lsjbot|stekel|datum=2013-08}}
{{Taxobox
| name = ''Lymeon orbus''
| status =
| image =
| image_caption =
| domain_sv =
| domain =
| regnum_sv = [[Djur]]
| regnum = Animalia
| phylum_sv = [[Leddjur]]
| phylum = Arthropoda
| classis_sv = [[Egentliga insekter]]
| classis = Insecta
| ordo_sv = [[Steklar]]
| ordo = Hymenoptera
| familia_sv = [[Brokparasitsteklar]]
| familia = Ichneumonidae
| genus_sv =
| genus = [[Lymeon]]
| species_sv =
| species = '''Lymeon orbus'''
| taxon = Lymeon orbus
| taxon_authority = ([[Thomas Say|Say]], 1835)
| range_map =
| range_map_caption = Utbredningsområde
| image2 =
| image2_caption =
| subphylum = Hexapoda
| subphylum_sv = [[Sexfotingar]]
| superfamilia = [[Ichneumonoidea]]
| superfamilia_sv =
| synonyms = ''Lymeon annulicornis'' [[William Harris Ashmead|Ashmead]], 1894<ref name = "col318065"/>
''Lymeon diligens'' ([[Cresson (auktor)|Cresson]], 1878)<ref name = "col318151"/>
}}

'''''Lymeon orbus'''''<ref name = "col314646"/> är en [[steklar|stekel]]art som först beskrevs av [[Thomas Say]] 1835.  ''Lymeon orbus'' ingår i [[släkte]]t ''[[Lymeon]]'' och [[familj (biologi)|familjen]] [[brokparasitsteklar]].<ref name = "COL"/><ref name = "source"/> Inga [[underart]]er finns listade i [[Catalogue of Life]].<ref name = "COL"/>

== Källor ==
<references>
<ref name = "COL">{{webbref |url= http://www.catalogueoflife.org/annual-checklist/2011/search/all/key/lymeon+orbus/match/1|titel= Species 2000 & ITIS Catalogue of Life: 2011 Annual Checklist.|hämtdatum= 24 september 2012 |författare= Bisby F.A., Roskov Y.R., Orrell T.M., Nicolson D., Paglinawan L.E., Bailly N., Kirk P.M., Bourgoin T., Baillargeon G., Ouvrard D. (red.)|datum= 2011|verk= |utgivare=Species 2000: Reading, UK.}}</ref>
<ref name = "col314646">Say, T. (1835) Descriptions of new North American Hymenoptera, and observations on some already described., Boston Journal of Natural History. 1(3):210-305.</ref>
<ref name = "source">''Taxapad Ichneumonoidea''. Yu D.S.K., 2009-05-04</ref>
<ref name = "col318151">Cresson, E.T. (1878) Descriptions of new Ichneumonidae., Canadian Entomologist. 10:205-210.</ref>
<ref name = "col318065">Ashmead, W.H. (1894) Notes on cotton insects found in Mississippi., Insect Life. 7:240-247.</ref>
</references>

[[Kategori:Brokparasitsteklar]]
[[Kategori:Lymeon|orbus]]

title: Systematik

Överfamilj: Ichneumonoidea

Familj: Brokparasitsteklar · Ichneumonidae

Släkte: Lymeon

Art: Lymeon orbus

title: Vetenskapligt namn

Vetenskapligt namn: § Lymeon orbus

title: Synonymer

Synonymer: Lymeon annulicornis Ashmead, 1894 · Lymeon diligens (Cresson, 1878)