text:
# Vega (ракета-носій)
VEGA — ракета-носій легкого класу, що з 1998 року розробляється спільно Європейським космічним агентством (ESA) та Італійським космічним агентством (ASI). Ракета названа за іменем найяскравішої зірки північної півкулі.
Проєкт «Vega» розроблявся з початку 1990-х ASI, на заміну ракети-носія «Скаут» виробництва НАСА. 27-28 листопада 2000-го року проєкт «Vega» увійшов до програми ракети-носія «Аріан».
Перший запуск відбувся 13 лютого 2012 року, з космодрому Куру (Французька Гвіана).

## Історія створення
Проєкт (італ. Vettore Europeo di Generazione Avanzata, VEGA — Передова європейська ракета-носій нового покоління) розроблявся з початку 1990-х Італійським космічним агентством, на заміну ракети-носія «Скаут» виробництва США. 27-28 листопада 2000 року проєкт «Vega» увійшов до програми ракети-носія «Аріан».
На початку 1990-х років кілька європейських держав виступили з ініціативою створення легкого носія, який би доповнював важке сімейство ракет-носіїв Аріан. Італійське космічне агентство активно просувало концепцію, базовану на своїх попередніх напрацюваннях у сфері твердопаливних ракетних двигунів (РДТП).
Італійське космічне агентство у грудні 1997 оголосило, що в країні розроблені ракети-носії сімейства Vega («Вега»), роботи щодо якого здійснювались з 1988 фірмою BPD Difesae Spazio. Спочатку планувалось збільшити вантажність американської ракети-носія Scout-Gl удвічі, додавши до неї два твердопаливні навісні прискорювачі РАР від ракети-носія Аріан-4. Для експериментів з мікрогравітації передбачалась установка, що повертається у капсулі. Запуски планувалось здійснювати з плавучої стартової платформи Сан-Марко, розташованої недалеко від екватора в затоці Формоза біля берегів Кенії. Вартість робіт оцінювалась у 200 млн дол. Перший запуск планувався 1995.
Цей проєкт, відомий як Скаут-2 або San Marco Scout, 1993 як суто італійська розробка був перероблений під технологію РДТП Zefiro («Зефір»), створених на базі прискорювачів РАР, але з хитним соплом. 1991 відбулись чотири стендові вогневі випробування, 18 березня 1992 перше льотне випробування зв'язки трьох двигунів Zefiro на військовому полігоні у Сардинії було частково успішним. Передбачалось закінчити наземні випробування до середини 1995 і здійснити два кваліфікаційні польоти носія у кінці того ж року, щоб почати експлуатацію в середині 1996.
Однак 1994 графік робіт змінився і ракета отримала нинішню назву Vega. Крім основного варіанта Vega-KO пропонувались варіанти К2 та К4 з двома або чотирма навісними пришвидшувачами РДТП Zefiro, однак від прискорювачів відмовилися.
Програма Vega була офіційно прийнята Європейським космічним агентством (ESA) у червні 1998, але фінансування обмежувалось початковим етапом. Наступні кроки вимагали схвалення програми міністрами держав — членів ESA на їхній зустрічі в Брюсселі у травні 1999. Узгодити позиції не вдалось через розбіжності з приводу участі в програмі різних країн. Наступний період невпевненості стимулював кілька переговорів, націлених на пошук прийнятного компромісу. Зрештою консенсус був досягнутий, і роботи за проєктом легкого носія продовжились.
Формально проєкт фінансування програми Vega в обсязі €335 млн був представлений державам — учасникам ESA у грудні 2000. Внески країн розподіляються таким чином Італія — 65 %, Франція — 12,43 %, Бельгія — 5,63 %, Іспанія — 5 %, Нідерланди — 3,5 %, Швейцарія — 1,34 %, Швеція — 0,8 %.

## Призначення
Плановане корисне навантаження ракети-носія Vega становить 1500 кг на колову орбіту висотою 700 км.
У 2000-х з'явилась необхідність виведення на полярні кругові низькі орбіти супутників масою від 300 до 2000 кг. Зазвичай, це низькобюджетні проєкти дослідних організацій та університетів зі спостереження землі для наукових завдань, а також розвідувальні супутники, наукові супутники і аматорські супутники. Ракети-носії такого класу існують в лінійці космічних носіїв різних країн, наприклад, індійська «PSLV», українська «Дніпро» російська «Рокот», американські «Антарес» і «Falcon 1», китайська «Великий похід-2C».
Ракета призначена для доправлення невеликих корисних навантажень (від 300 до 2000 кг) на низькі орбіти або полярні, особливо сонячно-синхронну. Ймовірно, буде можливість вивести два-три невеликі супутники на різні орбіти, що є рідкістю для таких невеликих ракет космічного призначення.
Arianespace здійснює маркетинг ракети-носія Vega, як системи, призначеної для запусків на низькі навколоземні і сонячно-синхронні орбіти. Проте в першому кваліфікаційному запуску VEGA мала доставити основним корисним навантаженням апарат масою 400 кг, LARES (супутникове ТБ), на орбіту висотою 1450 км з нахилом 71,5 град.
В рамках перших кваліфікаційних випробувань планується вивести на орбіту супутники: LARES; ALMASat 1; AtmoCube; E-Star; Goliat; OUFTI 1; PW Sat 1; UNICubeSat; UWE; XaTcobeo.
14 грудня 2023 року, під час брифінгу в ході засідання Ради Європейське космічне агентство (ESA) було повідомлено про відкладення наступного і останнього польоту оригінальної версії ракети-носія Vega через проблему з верхнім ступенем ракети. Запуск ракети Vega, який раніше був запланований на весну 2024 року, було відкладено на вересень того ж року через відсутність баків для верхнього ступеня ракети Avum. Ця остання місія «Веги» раніше була призначена для запуску наукового супутника «Biomass Earth» для ESA. Однак зараз планується запуск «Sentinel-2C», іншого космічного корабля науки про Землю, який є частиною програми «Коперник».

## Оцінка проєкту, його значення і перспективи

### Оцінка і значення носія для Європейського космосу
З появою ракети-носія Vega, ESA отримує носій легкого класу і закриває усю лінійку ракет-носіїв усіх класів. До цієї лінійки входять важкий «Аріан-5» і середній російський носій «Союз-СТ», що з'явився в розпорядженні ESA:
|                                 | Vega             | Союз-СТБ      | Аріан-5         |
| ------------------------------- | ---------------- | ------------- | --------------- |
| Клас                            | Легкий           | Середній      | Важкий          |
| Маса, т                         | 137              | 313           | 777             |
| Довжина, м                      | 30               | 51,1          | 59              |
| Ступенів                        | 4                | 3             | 2               |
| Паливо                          | РДТП / НДМГ + АТ | гас + кисень  | гас + кисень    |
| Корисне навантаження на НОО, кг | 1 500 — 2 000    | 9 000 — 9 200 | 16 000 — 21 000 |
| Корисне навантаження на ССО, кг | —                | 4 900         | 6 200 — 10 500  |

### Значення і цілі проєкту
- Можливість виведення невеликих супутників розробки європейських інститутів на полярну орбіту;
- Менша залежність європейських космічних розробників від сторонніх космічних агентств;
- Залучення коштів від виведення закордонних супутників здешевленням вартості виводу і збільшенням надійності носія;
- Дослідження нових технологій у сфері аерокосмічних полімерних матеріалів і твердопаливних двигунів для ракет-носіїв;
- Отримання нових даних про навколоземний космічний простір за програмою «CubeSat».

### Перспективи носія і розвиток конкурентних легких проєктів
За 25 років розробки було кілька відстрочок і було витрачено понад 700 млн € для остаточної готовності європейської бюджетної ракети-носія Vega до першого польоту.
Ракета-носій Vega — найменша з трьох ракет-носіїв ESA. Космічне агентство розраховує, що нова ракета зможе задовольнити запити ринку зі запуску невеликих науково-дослідних супутників і зробить космічні дослідження доступними для університетської науки. Ракета-носій буде використовуватись переважно для запуску супутників, що спостерігають за поверхнею Землі.
До 2016 року планується здійснити 5 запусків. Їх оплатить ESA, супутники якого будуть основними вантажами ракети-носія Vega найближчими роками. У космос вирушать «Sentinel-2, −3», «Proba-V» і «Aeolus», а також науковий супутник для вивчення гравітаційних хвиль «LISA-Pathfinder». Після 2016-го року ESA буде самостійно шукати комерційне навантаження на ринку. Потенційними клієнтами вважаються національні космічні агентства, університети та комерційні компанії.
Після вдалого першого запуску ракета-носій Vega буде здійснювати 3-5 запусків на рік, а орієнтовна вартість запуску становитиме $4-5 млн.

## Конструкція
Vega розробляється як моноблочна ракета з трьома твердопаливними ступенями й космічною головною частиною (КГЧ) з додатковим ступенем на рідкому паливі, розташованим у обтікачі корисного вантажу. Три твердопаливні ступені виводять КГЧ на низьку орбіту. Рідинний ступінь «Верхній модуль доведення й орієнтації» (англ. Attitude and Vernier Upper Module, AVUM) використовується для підвищення точності первинного виведення (компенсування розсіювання характеристик РДТП) для «скруглення» орбіти і маневру відведення з орбіти порожнього ступеня. Модуль також забезпечить керування креном при роботі третього ступеня і тривісне керування на балістичних ділянках польоту і перед відділенням корисного вантажу.
|                             | Перший ступінь | Другий ступінь | Третій ступінь | Четвертий ступінь |
| --------------------------- | -------------- | -------------- | -------------- | ----------------- |
| Найменування                | P80            | Zefiro 23      | Zefiro 9       | AVUM              |
| Висота                      | 10,5 м         | 7,5 м          | 3,85 м         | 1,74 м            |
| Діаметр                     | 3 м            | 1,9 м          | 1,9 м          | 1,9 м             |
| Маса палива                 | 88 т           | 23,9 т         | 10,1 т         | 0,55 т            |
| Тяга (макс)                 | 3 040 кН       | 1 200 кН       | 213 кН         | 2,45 кН           |
| Коефіцієнт розширення сопла | 16             | 25             | 56             | -                 |
| Тривалість роботи           | 107 с          | 71,6 с         | 117 с          | 315,2 с           |

### Р80
Перший ступінь ракети-носія довжиною 11,714 м, діаметром 3,005 м, має двигун РДТП з 88,365 т. палива, тягою 3040 кН, коефіцієнт розширення сопла 16, тривалість роботи 109,8 с. Суха маса (маса без палива) — 7,33 т. Питомий імпульс в вакуумі — 280 сек. Виготовлений з полі-волокна, сопло двигуна оснащено електроприводом відхилення. 30 листопада 2006 успішно відбулось перше випробування. 4 грудня 2007 успішно відбулось друге випробування, під час якого була досягнута тяга 190 тс при тривалості роботи 111 с, параметри роботи двигуна перебували в межах заявлених.
Перший ступінь «Веги» має новий РДТП P80 (розроблений за паралельною програмою), конструктивні елементи, необхідні для з'єднання з другим ступенем, з наземною інфраструктурою і з головним вузлом бортового радіоелектронного обладнання (БРЕО) ступеня.
Двигун P80 адаптований під малу ракету-носій Vega, але його масштаб дозволяє застосувати ці технології на новому поколінні твердопаливних стартових прискорювачів для «Аріан-5».

### Zefiro 23
Розвиток двигуна Zefiro було ініційовано компанією «Avio» і профінансовано «Avio» і ISA. Другий ступінь ракети-носія Vega. Виготовлений з вуглецево-епоксидного волокна, а сопло з вуглецево-фенольного волокна з вуглецево-волоконними вставками. Використання цих матеріалів зменшило масу конструкції і збільшило її міцність. Довжина — 8,39 м, діаметр — 1,9 м, маса палива — 23,906 т, тяга — 1196 кН (на рівні моря), коефіцієнт розширення сопла — 25, тривалість роботи 86,7 с. Суха маса (маса без палива) — 1,95 т. Питомий імпульс в вакуумі — 287,5 сек. Перший успішний запуск відбувся 26 червня 2006 в Сальто-ді-Квір, Сардинія, Італія. Другий запуск 27 березня 2008 успішно закінчився присвоєнням кваліфікації ступеня ракети-носія.
Двигун другого ступеня «Веги» — подовжений варіант італійського РДТП Zefiro 16, зі збільшеною до 24 т масою палива. Три двигуни Zefiro пройшли вогневі стендові випробування (у червні 1998, у червні 1999 і у грудні 2000) з позитивними результатами.
Новий подовжений РДТП, відомий як Zefiro 23, має легкий корпус з композитних матеріалів, виготовлений спіральним намотуванням вуглецевої нитки з епоксидним єднальним, теплоізоляцію на базі пластика EPDM малої щільності і рухоме сопло з гнучким шарніром.
Циліндрична шашка палива НТРВ 1912 має зіркоподібний внутрішній канал у хвостовій частині двигуна. Тиск у камері згоряння Zefiro 23 становить 95 бар, максимальна тяга у вакуумі — 1200 кН. Сопло має діаметр критичного перерізу 294 мм і ступінь розширення (геометричний) приблизно 25. Номінальна тривалість роботи РДТП — приблизно 71 сек.
Крім двигуна Zefiro, другий ступінь має елементи конструкції, необхідні для з'єднання із суміжними ступенями і головним вузлом БРЕО. Стики в «полярних» точках двигуна і міжступеневі фланці — з високоміцного алюмінію. Перехідник між другим і третім ступенями — алюмінієва циліндрична конструкція.

### Zefiro 9
Третій ступінь ракети-носія має довжину 4,12 м, діаметр 1,9 м, маса палива 10,115 т, тяга (в вакуумі) — 313 кН, коефіцієнт розширення сопла 56, тривалість роботи 128,6 с. Суха маса (маса без палива) — 915 кг. Питомий імпульс в вакуумі — 296 сек. Перше випробування успішно відбулось 20 грудня 2005 року на полігоні Сальто-ді-Квір, на південно-східному узбережжі Сардинії, Італія. Друге випробування відбулось 28 березня 2007 року в Сальто-ді-Квір — на 35-й секунді роботи двигуна різко знизився внутрішній тиск, що спричинило втрату тяги. Це було викликано конструкційними недоліками. 23 жовтня 2008 відбулось успішне повторне випробування з модифікованим соплом, зареєстрованому, як Zefiro-9A. 28 квітня 2009 на полігоні Сальто-ді-Квір відбулось останнє вогневе випробування з присвоєнням кваліфікації ступеня ракети-носія Vega.
Двигун третього ступеня ракети-носія Vega — укорочений РДТП Zefiro 16 зі зменшеною до 10,115 т масою палива. За конструкцією він подібний до двигуна другого ступеня.
Тиск у камері згоряння Zefiro 9 становить 67 бар. Сопло має діаметр критичного перерізу 164 мм і геометричний ступінь розширення 56. Запалювання відбувається після кількох секунд пасивного польоту (залежно від необхідної траєкторії) після відділення Zefiro 23.
Міжступеневий перехідник з'єднує Zefiro 9 із AVUM, а також БРЕО і системою безпеки ступеня.

### AVUM
Верхній модуль точної стабілізації (англ. Altitude Vernier Upper Module, AVUM) — четвертий ступінь ракети-носія Vega. Довжина — 1,74 м, діаметр — 2,31 м, маса палива — 550 кг, тяга — 2,45 кН, Питомий імпульс в вакуумі — 315,5 с. Тривалість роботи до 6672 с. Суха маса — 131 кг. Обладнаний некріогенним РРД замкнутої схеми багаторазового вмикання. Пальне — несиметричний диметилгідразин, Окислювач — азотний тетраоксид. Ступінь обладнано двигуном і основними компонентами авіоніки ракети-носія.
Верхній ступінь AVUM має два модуля. У першому встановлені елементи рушійної установки (англ. AVUM Propulsion Module, АРМ — рушійний відсік AVUM), у другому — відсік обладнання (англ. AVUM Avionics Module, ААМ — модуль авіоніки ступеня AVUM).
APM забезпечує керування орієнтацією і осьову тягу на останніх стадіях польоту Vega, виконуючи наступні функції:
- керування креном на ділянці роботи третього і четвертого ступенів;
- керування орієнтацією при пасивному польоті і на орбіті;
- корекція помилок швидкості через розкид характеристик РДТП;
- імпульс швидкості для скруглення орбіти;
- націлювання супутника;
- маневр при відділенні супутника;
- відведення порожнього ступеня з орбіти.

Загальна маса палива — 250 — 550 кг залежно від конфігурації ракети-носія і планованого запуску.
Космічна головна частина, крім ступеня AVUM і обтічника, має адаптер корисного навантаження (передбачається використовувати наявний адаптер ракети-носія Аріан-5 діаметром 937 мм). Головний обтічник висотою 7,9 м має складну конструкцію (дві композитні вуглець-вуглецеві оболонки і стільниковий алюмінієвий заповнювач) з циліндричною частиною зовнішнього діаметра 2,6 м і довжиною 3,5 м.
Скидання головного обтічника здійснюється за допомогою спрацьовування замків і подовженого піротехнічного заряду на ділянці пасивного польоту між роботою РДТП другого і третього ступенів.
Базова архітектура БРЕО Vega відповідає підходу, аналогічному концепції Аріан-5, і має чотири головні підсистеми:
- Електроживлення та розподілу енергії;
- Телеметрії;
- Локалізації несправностей і безпеки;
- Управління польотом і введення польотних завдань.

## Участь України
2004 Державне конструкторське бюро «Південне» отримало право постачати ракетні двигуни для європейської ракети-носія Vega в рамках контракту з італійською фірмою Avio.
У рамках контракту з компанією Avio (Італія), КБ «Південне» розробляє маршовий двигун РД-843, що входить до складу рідинної рушійної установки розгінного блоку європейської ракети-носія Vega і призначеного для створення тяги, управління вектором тяги за тангажем і рисканням, маневрування розгінного блоку, відведення розгінного блоку з орбіти. КБ Південне протягом чотирьох років працювало над створенням унікального розгінного блоку — рідинного ракетного двигуна четвертого ступеня РД-843 з тягою 250 кг.

### Етапи виконання контракту
18 липня 2006 року КБ «Південне» почало кваліфікаційні вогневі випробування блоку маршового двигуна РД-843.
27 липня 2006 року відбулось перше настроювальне випробування.
На початку квітня 2010 Південний машинобудівний завод за кресленнями КБ «Південне» зібрало і здало замовнику першу льотну модель блоку маршового двигуна (БМД) керівного модуля четвертого ступеня ракети-носія. БМД упакований в контейнер і буде відправлений у Авіо (Італія) до кінця квітня 2010 року.
У квітні 2010 року почалась передача серійних двигунів замовнику.
У листопаді 2017 року Європейська ракета-носій Vega з українським двигуном успішно стартувала з космодрому Куру у Французькій Гвіані.
3 вересня 2020 року з космодрому Куру Європейського космічного агентства у Французькій Гвіані відбувся запуск ракети-носія Vega. Як повідомило КБ «Південне», це 15-й успішний пуск ракети Vega. В рамках програми Європейського космічного агентства під назвою Small Spacecraft Mission Service, ракета-носій вивела на сонячно-синхронну орбіту 53 мікро- та наносупутників, які належать 21 організації з 13 країн. Супутники призначені для обслуговування різних програм, включаючи спостереження за Землею, телекомунікації, науку, технології та освіту.
16 листопада 2021 року, об 11:27 (за київським часом), з космодрому Куру (Французька Гвіана) відбувся 18-й успішний пуск європейської ракети-носія (РН) легкого класу Vega. РН Vega вивела на орбіту три розвідувальні супутники CERES на замовлення Міністерства оборони Франції. Двигун РД-843, який використовують у складі рідинної рушійної установки 4-го ступеня РН Vega, розроблено ДП КБ «Південне» та виготовлено ДП «ВО Південний машинобудівний завод»
.
5 вересня 2024 року, о 4:50 (за київським часом), з космодрому Куру у Французькій Гвіані відбувся останній запуск стандартної версії ракети-носія Vega з українською розробкою - блоком маршового двигуна (БМД) РД-843, який використовується у складі рідинної рушійної установки 4-го ступеня ракети-носія. Vega вивела на орбіту європейський супутник дистанційного зондування Землі «Sentinel-2C». Arianespace поступово переходить на використання нової, більш потужної модифікації ракети-носія Vega С, яка вже двічі у 2022 році була запущена в космос.

### Перспектива співпраці
Європейські розробники планують замінити український розгінний блок. Зараз розгінний блок «Веги» працює на класичних висококиплячих компонентах, але європейці хочуть відмовитись від використання цього токсичного, хоча й ефективного палива. Вони мають намір перевести розгінний блок на кисень-метанове ракетне паливо. До його виробництва планують залучити німецький концерн Astrium.[джерело не вказане 2961 день]
Планується, що європейська версія четвертого ступеня не буде знижувати енергетичні можливості носія.

## Стартовий комплекс
Запуск ракети планується здійснювати з майданчика ELV (фр. Encemble de lancement Vega — Майданчик для запуску Веги) космодрому Куру (Французька Гвіана), який був переобладнаний з ELA-1 — старого майданчика для запуску ракет-носіїв «Європа», Аріан-2, -3. Після побудови майданчик називався CECLES і використовувався для запуску ракети-носія «Європа-2».
Перший запуск з майданчика відбувся 5 листопада 1971 року. Запуск закінчився невдало. Стартовий майданчик був зруйнований. 1979 майданчик відновили для запуску ракети-носія Аріан-1, а 24 грудня 1979 року відбувся перший успішний запуск. Майданчик назвали ELA (скорочення від фр. Encemble de lancement Ariane — Майданчик для запуску Аріан). 31 травня 1986 успішно відбувся запуск ракети-носія Аріан-2, а 4 серпня 1984 року успішно відбувся запуск ракети-носія Аріан-3. 1988 року майданчик перейменували в ELA-1, оскільки було введено в експлуатацію ELA-2 для Аріан-4. Експлуатація Аріан-1 припинилась 22 лютого 1986, Аріан-2 — 2 квітня 1989 року, Аріан-3 — 12 липня 1989 року. Майданчик ELA-1 був зруйнований. 2011 року майданчик відновили для проєкту «Vega».
Стартовий комплекс ESA (Гвіанський космічний центр CSG в Куру, Французька Гвіана) дозволяє виводити космічні апарати з різними азимутами запуску (екваторіальні, полярні і проміжні способи). Стартовий майданчик для «Веги» розташований між комплексами для запуску Аріан-4 і Аріан-5. Новий наземний сегмент використовує наявну інфраструктуру, зокрема стартовий стіл ELA-1, який був спочатку побудований для Аріоан-1, і Центр управління Аріан-5. Збірка ракети-носія та операції інтеграції будуть виконуватись на стартовому столі у новій пересувній споруді BIV (фр. Bailment d'lntegration Vega — Споруда збирання Веги), яка буде приділятися після заключної збірки. Управління операціями запуску буде здійснюватись зі спеціальної кімнати в межах Центру управління Аріан-5 (CDL-3).

## Конкуренти
| Порівняння характеристик РН легкого класу                                                                         | Порівняння характеристик РН легкого класу | Порівняння характеристик РН легкого класу | Порівняння характеристик РН легкого класу | Порівняння характеристик РН легкого класу | Порівняння характеристик РН легкого класу | Порівняння характеристик РН легкого класу | Порівняння характеристик РН легкого класу | Порівняння характеристик РН легкого класу | Порівняння характеристик РН легкого класу | Порівняння характеристик РН легкого класу | Порівняння характеристик РН легкого класу |
| Ракета-носій                                                                                | Країна                                    | Перший політ                              | кількість запусків в рік (всього)         | Широта СК                                 | Старт. маса, т                            | Маса КН, т                                | Маса КН, т                                | Маса КН, т                                | Успішних. пусків, %                       | Вартість пуску, млн $                     |                                           |
| Ракета-носій                                                                                | Країна                                    | Перший політ                              | кількість запусків в рік (всього)         | Широта СК                                 | Старт. маса, т                            | НОО¹                                      | ГПО                                       | ССО²                                      | Успішних. пусків, %                       | Вартість пуску, млн $                     |                                           |
| ----------------------------------------------------------------------------------------------------------------- | ----------------------------------------- | ----------------------------------------- | ----------------------------------------- | ----------------------------------------- | ----------------------------------------- | ----------------------------------------- | ----------------------------------------- | ----------------------------------------- | ----------------------------------------- | ----------------------------------------- | ----------------------------------------- |
| «Дніпро»                                                                                | Україна                                   | 21.04.1999                                | 1-3 (17)                                  | 46° / 51°                                 | 211                                       | 3,7                                       |                                           | 2,3                                       | 94%                                       | 30,7                                      |                                           |
| «Рокот»                                                                                | Росія                                     | 20.11.1990                                | 1-2 (18)                                  | 46° / 62°                                 | 107,5                                     | 2,1                                       |                                           | 1,6                                       | 89%                                       | 22,5 (€15)                                |                                           |
| «Вега»                                                                                | Європейський Союз                         | 13.02.2012                                | 2(2)                                      | 5°                                        | 137                                       | 2,3                                       |                                           | 1,6                                       | 100% (2 пуски)                            | 42                                        |                                           |
| «Циклон-4М»                                                                                | Україна                                   | ~2020                                     | 0                                         | 45°                                       | 193                                       | 5,685                                     | 1,6                                       | 3,91                                      |                                           | 23³                                       |                                           |
| «Союз-2.1в»                                                                                | Росія                                     | 28.02 2013                                | 1                                         | 62°                                       | 160                                       | 2,8                                       |                                           | 1,4⁴                                      | 100% (1 пуск)                             |                                           |                                           |
| «Ангара 1.2»                                                                                | Росія                                     | 2015                                      | 0                                         | 62°                                       | 171                                       | 3.8                                       |                                           |                                           |                                           |                                           |                                           |
| «Антарес»                                                                                | США                                       | 21.04.2013                                | 1-2 (6)                                   | 38°                                       | 240                                       | 5,6                                       |                                           | 4,4                                       | 83,3% (6 запусків)                        |                                           |                                           |
| ¹ — висота 300 км, нахил відповідає космодрому; ² — висота 300 км, нахил 98°; ³ — оцінка, 2007; ⁴ — висота 835 км |                                           |                                           |                                           |                                           |                                           |                                           |                                           |                                           |                                           |                                           |                                           |

На світовому ринку запуску носіїв легкого класу Vega за потужністю конкурує з:
- Taurus від Orbital — 1320 кг на низьку опорну орбіту;
- Falcon 1e від SpaceX — 1010 кг на низьку опорну орбіту;
- Великий похід Китайської Народної Республіки — 1,800-8400 кг на низьку опорну орбіту;
- Стріла з Російської Федерації — 1700 кг на низьку опорну орбіту;
- Рокот з Російської Федерації — 1950 кг на низьку опорну орбіту або 1200 кг на сонячно-синхронну орбіту.

wikiname: ukwiki

title: Vega (ракета-носій)

in_language: uk

wikitext:
{{Otheruses|Vega}}
{{Ракета
|назва              = VEGA
|зображення         = Vega.svg
|розмір зображення  = 150пкс
|caption            =
|призначення        = Ракета космічного призначення
|виробник           = [[Європейське космічне агентство|ESA]], [[Італійське космічне агентство|ASI]], [[Avio]]+[[Державне конструкторське бюро «Південне» ім. М. К. Янгеля|КБ Південне]]
|країна             = {{країна з прапорцем|EU}}+{{країна з прапорцем|ITA}}
|cpl-year           =
|cpl                =
|висота             = 30
|діаметр            = 3
|маса               = 137,000
|ступенів           = 4
|вантаж =
{{Ракета/Вантаж|маса=1,500|місце=[[Низька опорна орбіта|LEO]]}}
|status     = активний
|космодроми = [[Куру (Гвіана)|Куру]]
|перший     = [[13 лютого]] [[2012]]
|last       = [[3 грудня]] [[2015]]
|запусків   = 21
|вдалих     = 19
|невдалих   = 2
|часткових  =
{{Ракета/Ступінь
|номер      = Перший
|двигуни    = 1 [[P80]]
|тяга       = 3040
|тривалість = 107
|паливо     = Тверде
}}{{Ракета/Ступінь
|номер      = Другий
|двигуни    = '''Маршевий''' 1 [[Zefiro 23]]
|тяга       = 1200
|тривалість = 71.6
|паливо     = Тверде
}}{{Ракета/Ступінь
|номер      =  Третій
|двигуни    =  1 [[Zefiro 9]]
|тяга       =  84,9
|паливо     =  Тверде
}}{{Ракета/Ступінь
|номер      =  Четвертий
|двигуни    =  1 [[AVUM]]
|тяга       =  2.45
|тривалість =  315.2
|паливо     =  [[Азотний тетраоксид|N2O4]]+[[Несиметричний диметилгідразин|C2H8N2]]
}}
}}
'''VEGA''' — [[ракета-носій]] легкого класу, що з [[1998]] року розробляється спільно Європейським космічним агентством ([[Європейське космічне агентство|ESA]]) та Італійським космічним агентством (ASI). Ракета названа за іменем [[Вега|найяскравішої зірки північної півкулі]].

Проєкт «Vega» розроблявся з початку 1990-х ASI, на заміну ракети-носія «[[Скаут (ракета-носій)|Скаут]]» виробництва [[НАСА]]. 27-28 листопада 2000-го року проєкт «Vega» увійшов до програми ракети-носія «[[Аріан (сімейство ракет-носіїв)|Аріан]]».

Перший запуск відбувся [[13 лютого]] [[2012]] року, з космодрому [[Куру (Гвіана)|Куру]] ([[Французька Гвіана]]).

== Історія створення ==
Проєкт ({{lang-it|'''V'''ettore '''E'''uropeo di '''G'''enerazione '''A'''vanzata}}, VEGA — Передова європейська ракета-носій нового покоління) розроблявся з початку 1990-х Італійським космічним агентством, на заміну ракети-носія «[[Скаут (ракета-носій)|Скаут]]» виробництва США. 27-28 листопада 2000 року проєкт «Vega» увійшов до програми ракети-носія «[[Аріан (сімейство ракет-носіїв)|Аріан]]».

На початку 1990-х років кілька європейських держав виступили з ініціативою створення легкого носія, який би доповнював важке сімейство ракет-носіїв Аріан. [[Італійське космічне агентство]] активно просувало концепцію, базовану на своїх попередніх напрацюваннях у сфері [[Твердопаливний ракетний двигун|твердопаливних ракетних двигунів]] (РДТП).

[[Італійське космічне агентство]] у грудні [[1997]] оголосило, що в країні розроблені ракети-носії сімейства Vega («Вега»), роботи щодо якого здійснювались з [[1988]] фірмою BPD Difesae Spazio. Спочатку планувалось збільшити [[вантажність]] американської ракети-носія Scout-Gl удвічі, додавши до неї два твердопаливні навісні прискорювачі РАР від ракети-носія [[Аріан-4]]. Для експериментів з мікрогравітації передбачалась установка, що повертається у капсулі. Запуски планувалось здійснювати з плавучої стартової платформи [[Сан-Марко (космодром)|Сан-Марко]], розташованої недалеко від екватора в затоці [[Формоза (затока)|Формоза]] біля берегів [[Кенія|Кенії]]. Вартість робіт оцінювалась у 200 млн дол. Перший запуск планувався [[1995]].

Цей проєкт, відомий як Скаут-2 або San Marco Scout, [[1993]] як суто італійська розробка був перероблений під технологію РДТП Zefiro («Зефір»), створених на базі прискорювачів РАР, але з хитним соплом. [[1991]] відбулись чотири стендові вогневі випробування, [[18 березня]] [[1992]] перше льотне випробування зв'язки трьох двигунів Zefiro на військовому полігоні у [[Сардинія|Сардинії]] було частково успішним. Передбачалось закінчити наземні випробування до середини [[1995]] і здійснити два кваліфікаційні польоти носія у кінці того ж року, щоб почати експлуатацію в середині [[1996]].

Однак [[1994]] графік робіт змінився і ракета отримала нинішню назву Vega. Крім основного варіанта Vega-KO пропонувались варіанти К2 та К4 з двома або чотирма навісними пришвидшувачами РДТП Zefiro, однак від прискорювачів відмовилися.

Програма Vega була офіційно прийнята [[Європейське космічне агентство|Європейським космічним агентством]] (ESA) у червні [[1998]], але фінансування обмежувалось початковим етапом. Наступні кроки вимагали схвалення програми міністрами держав — членів ESA на їхній зустрічі в [[Брюссель|Брюсселі]] у травні [[1999]]. Узгодити позиції не вдалось через розбіжності з приводу участі в програмі різних країн. Наступний період невпевненості стимулював кілька переговорів, націлених на пошук прийнятного компромісу. Зрештою [[консенсус]] був досягнутий, і роботи за проєктом легкого носія продовжились.

Формально проєкт фінансування програми Vega в обсязі €335 млн був представлений державам — учасникам ESA у грудні [[2000]]. Внески країн розподіляються таким чином [[Італія]] — 65 %, [[Франція]] — 12,43 %, [[Бельгія]] — 5,63 %, [[Іспанія]] — 5 %, [[Нідерланди]] — 3,5 %, [[Швейцарія]] — 1,34 %, [[Швеція]] — 0,8 %.

== Призначення ==
Плановане корисне навантаження ракети-носія Vega становить 1500 кг на колову орбіту висотою 700 км.

У 2000-х з'явилась необхідність виведення на полярні кругові низькі орбіти супутників масою від 300 до 2000 кг. Зазвичай, це низькобюджетні проєкти дослідних організацій та університетів зі спостереження землі для наукових завдань, а також розвідувальні супутники, наукові супутники і аматорські супутники. Ракети-носії такого класу існують в лінійці космічних носіїв різних країн, наприклад, індійська «[[PSLV]]», українська «[[Дніпро (ракета-носій)|Дніпро]]» російська «[[Рокот (ракета-носій)|Рокот]]», американські «[[Антарес (ракета-носій)|Антарес]]» і «[[Falcon 1]]», китайська «[[Великий похід-2C]]».

Ракета призначена для доправлення невеликих корисних навантажень (від 300 до 2000 кг) на низькі орбіти або полярні, особливо [[Сонячно-синхронна орбіта|сонячно-синхронну]]. Ймовірно, буде можливість вивести два-три невеликі супутники на різні орбіти, що є рідкістю для таких невеликих ракет космічного призначення.

[[Arianespace]] здійснює [[маркетинг]] ракети-носія Vega, як системи, призначеної для запусків на низькі навколоземні і сонячно-синхронні орбіти. Проте в першому кваліфікаційному запуску VEGA мала доставити основним корисним навантаженням апарат масою 400 кг, LARES (супутникове ТБ), на орбіту висотою 1450 км з нахилом 71,5 град.

В рамках перших кваліфікаційних випробувань планується вивести на орбіту супутники: [[LARES]]; [[ALMASat 1]]; [[AtmoCube]]; [[E-Star]]; [[Goliat]]; [[OUFTI 1]]; [[PW Sat 1]]; [[UNICubeSat]]; [[UWE]]; [[XaTcobeo]].

[[14 грудня]] [[2023]] року, під час брифінгу в ході засідання Ради Європейське космічне агентство (ESA) було повідомлено про відкладення наступного і останнього польоту оригінальної версії ракети-носія Vega через проблему з верхнім ступенем ракети. Запуск ракети Vega, який раніше був запланований на весну 2024 року, було відкладено на вересень того ж року через відсутність баків для верхнього ступеня ракети Avum. Ця остання місія «Веги» раніше була призначена для запуску наукового супутника «Biomass Earth» для ESA. Однак зараз планується запуск «Sentinel-2C», іншого космічного корабля науки про Землю, який є частиною програми [[Програма «Коперник»|«Коперник»]]<ref>[https://portaltele.com.ua/news/kosmos/zapusk-vega-vidkladeno-cherez-problemu-z-bakom-verhnogo-stupenya.html Запуск Vega відкладено через проблему з баком верхнього ступеня. 14.12.2023]</ref>.

== Оцінка проєкту, його значення і перспективи ==

=== Оцінка і значення носія для Європейського космосу ===
З появою ракети-носія Vega, ESA отримує носій легкого класу і закриває усю лінійку ракет-носіїв усіх класів. До цієї лінійки входять важкий «[[Аріан-5]]» і середній російський носій «[[Союз-СТ]]», що з'явився в розпорядженні ESA:

{| class="wikitable sortable"
|----- bgcolor="#FFDEAD"
! align="center"|
! Vega
! [[Союз на Куру|Союз-СТБ]]
! [[Аріан-5]]
|-
| Клас
| Легкий
| Середній
| Важкий
|-
| Маса, т
| 137
| 313
| 777
|-
| Довжина, м
| 30
| 51,1
| 59
|-
| Ступенів
| 4
| 3
| 2
|-
| Паливо
| [[РДТП]] / [[Несиметричний диметилгідразин|НДМГ]] + [[Азотний тетраоксид|АТ]]
| [[гас]] + [[кисень]]
| [[гас]] + [[кисень]]
|-
| Корисне навантаження на [[Низька опорна орбіта|НОО]], кг
| 1 500 — 2 000
| 9 000 — 9 200
| 16 000 — 21 000
|-
| Корисне навантаження на [[Сонячно-синхронна орбіта|ССО]], кг
| —
| 4 900
| 6 200 — 10 500
|-
|}

=== Значення і цілі проєкту ===
* Можливість виведення невеликих супутників розробки європейських інститутів на [[Полярна орбіта|полярну орбіту]];
* Менша залежність європейських космічних розробників від сторонніх космічних агентств;
* Залучення коштів від виведення закордонних супутників здешевленням вартості виводу і збільшенням надійності носія;
* Дослідження нових технологій у сфері аерокосмічних полімерних матеріалів і твердопаливних двигунів для ракет-носіїв;
* Отримання нових даних про навколоземний космічний простір за програмою «[[CubeSat]]».

=== Перспективи носія і розвиток конкурентних легких проєктів ===
За 25 років розробки було кілька відстрочок і було витрачено понад 700 млн € для остаточної готовності європейської бюджетної ракети-носія Vega до першого польоту.

Ракета-носій Vega — найменша з трьох ракет-носіїв ESA. Космічне агентство розраховує, що нова ракета зможе задовольнити запити ринку зі запуску невеликих науково-дослідних супутників і зробить космічні дослідження доступними для університетської науки<ref>{{cite news|url=http://ria.ru/science/20130504/935772768.html|title=Запуск легкої ракети "Вега" з космодрому Куру перенесено на 13 лютого|date=01.02.2012|accessdate=2 липня 2013|archive-date=9 травня 2013|archive-url=https://web.archive.org/web/20130509103435/http://ria.ru/science/20130504/935772768.html}} {{ref-ru}}</ref>. Ракета-носій буде використовуватись переважно для запуску супутників, що спостерігають за поверхнею Землі.

До 2016 року планується здійснити 5 запусків. Їх оплатить ESA, супутники якого будуть основними вантажами ракети-носія Vega найближчими роками. У космос вирушать «Sentinel-2, −3», «Proba-V» і «Aeolus», а також науковий супутник для вивчення гравітаційних хвиль «LISA-Pathfinder». Після 2016-го року ESA буде самостійно шукати комерційне навантаження на ринку. Потенційними клієнтами вважаються національні космічні агентства, університети та комерційні компанії.

Після вдалого першого запуску ракета-носій Vega буде здійснювати 3-5 запусків на рік, а орієнтовна вартість запуску становитиме $4-5 млн<ref name="esa-6">{{cite web|title=Рекламний буклет Вега|url=http://esamultimedia.esa.int/docs/VEGA.pdf|publisher=ESA|archiveurl=https://www.webcitation.org/68oCZPVhr?url=http://esamultimedia.esa.int/docs/VEGA.pdf|archivedate=2012-06-30|accessdate=2012-03-23|deadurl=no}}{{ref-en}}</ref><ref name="esa-17">{{cite web|title=Перспективи розвитку італійської космонавтики|url=http://www.flightglobal.com/news/articles/italian-space-agency-plans-its-relaunch-318226/|publisher=ESA|archiveurl=https://www.webcitation.org/68oCZr0BN?url=http://www.flightglobal.com/news/articles/italian-space-agency-plans-its-relaunch-318226/|archivedate=2012-06-30|accessdate=2012-03-23|deadurl=no}}{{ref-en}}</ref>.

== Конструкція ==
Vega розробляється як моноблочна ракета з трьома твердопаливними ступенями й космічною головною частиною (КГЧ) з додатковим ступенем на рідкому паливі, розташованим у [[обтікач корисного вантажу|обтікачі корисного вантажу]]. Три твердопаливні ступені виводять [[Космічна головна частина|КГЧ]] на низьку орбіту. Рідинний ступінь «Верхній модуль доведення й орієнтації» ({{lang-en|Attitude and Vernier Upper Module}}, AVUM) використовується для підвищення точності первинного виведення (компенсування розсіювання характеристик РДТП) для «скруглення» орбіти і маневру відведення з орбіти порожнього ступеня. Модуль також забезпечить керування креном при роботі третього ступеня і тривісне керування на балістичних ділянках польоту і перед відділенням [[Корисне навантаження|корисного вантажу]].

{| class="wikitable sortable"
|----- bgcolor="#FFDEAD"
! align="center"|
! Перший ступінь
! Другий ступінь
! Третій ступінь
! Четвертий ступінь
|-
| Найменування
| P80
| Zefiro 23
| Zefiro 9
| AVUM
|-
| Висота
| 10,5 м
|  7,5 м
|  3,85 м
|  1,74 м
|-
| Діаметр
| 3 м
| 1,9 м
| 1,9 м
| 1,9 м
|-
| Маса палива
| 88 т
| 23,9 т
| 10,1 т
|  0,55 т
|-
| Тяга (макс)
| 3 040 кН
| 1 200 кН
|   213 кН
|     2,45 кН
|-
| Коефіцієнт розширення сопла
| 16
| 25
| 56
| -
|-
| Тривалість роботи
| 107 с
| 71,6 с
| 117 с
| 315,2 с
|}

=== Р80 ===
Перший ступінь ракети-носія довжиною 11,714 м, діаметром 3,005 м, має двигун РДТП з 88,365 т. палива, тягою 3040 кН, коефіцієнт розширення сопла 16, тривалість роботи 109,8 с. Суха маса (маса без палива) — 7,33 т. [[Питомий імпульс]] в вакуумі — 280 сек. Виготовлений з полі-волокна, сопло двигуна оснащено електроприводом відхилення. [[30 листопада]] [[2006]] успішно відбулось перше випробування. [[4 грудня]] [[2007]] успішно відбулось друге випробування, під час якого була досягнута тяга 190 тс при тривалості роботи 111 с, параметри роботи двигуна перебували в межах заявлених.

Перший ступінь «Веги» має новий РДТП P80 (розроблений за паралельною програмою), конструктивні елементи, необхідні для з'єднання з другим ступенем, з наземною інфраструктурою і з головним вузлом бортового радіоелектронного обладнання (БРЕО) ступеня.

Двигун P80 адаптований під малу ракету-носій Vega, але його масштаб дозволяє застосувати ці технології на новому поколінні твердопаливних стартових прискорювачів для «[[Аріан-5]]».

=== Zefiro 23 ===
Розвиток двигуна Zefiro було ініційовано компанією «Avio» і профінансовано «Avio» і ISA. Другий ступінь ракети-носія Vega. Виготовлений з вуглецево-епоксидного волокна, а сопло з вуглецево-фенольного волокна з вуглецево-волоконними вставками. Використання цих матеріалів зменшило масу конструкції і збільшило її міцність. Довжина — 8,39 м, діаметр — 1,9 м, маса палива — 23,906 т, тяга — 1196 кН (на рівні моря), коефіцієнт розширення сопла — 25, тривалість роботи 86,7 с. Суха маса (маса без палива) — 1,95 т. Питомий імпульс в вакуумі — 287,5 сек. Перший успішний запуск відбувся [[26 червня]] [[2006]] в Сальто-ді-Квір, Сардинія, Італія. Другий запуск [[27 березня]] [[2008]] успішно закінчився присвоєнням кваліфікації ступеня ракети-носія.

Двигун другого ступеня «Веги» — подовжений варіант італійського РДТП Zefiro 16, зі збільшеною до 24 т масою палива. Три двигуни Zefiro пройшли вогневі стендові випробування (у червні 1998, у червні 1999 і у грудні 2000) з позитивними результатами.

Новий подовжений РДТП, відомий як Zefiro 23, має легкий корпус з [[Композитні матеріали|композитних матеріалів]], виготовлений спіральним намотуванням вуглецевої нитки з епоксидним єднальним, теплоізоляцію на базі пластика EPDM малої щільності і рухоме сопло з гнучким шарніром.

Циліндрична шашка палива НТРВ 1912 має зіркоподібний внутрішній канал у хвостовій частині двигуна. Тиск у камері згоряння Zefiro 23 становить 95 бар, максимальна тяга у вакуумі — 1200 кН. Сопло має діаметр критичного перерізу 294 мм і ступінь розширення (геометричний) приблизно 25. Номінальна тривалість роботи РДТП — приблизно 71 сек.

Крім двигуна Zefiro, другий ступінь має елементи конструкції, необхідні для з'єднання із суміжними ступенями і головним вузлом БРЕО. Стики в «полярних» точках двигуна і міжступеневі фланці — з високоміцного алюмінію. Перехідник між другим і третім ступенями — алюмінієва циліндрична конструкція.

=== Zefiro 9 ===
[[Файл:Vega-et-Ariane-5.png|right|300px|thumb| Порівняння ракет носіїв VEGA та [[Аріан-5|Ariane-5]]]]
Третій ступінь ракети-носія має довжину 4,12 м, діаметр 1,9 м, маса палива 10,115 т, тяга (в вакуумі) — 313 кН, коефіцієнт розширення сопла 56, тривалість роботи 128,6 с. Суха маса (маса без палива) — 915 кг. Питомий імпульс в вакуумі — 296 сек. Перше випробування успішно відбулось [[20 грудня]] [[2005]] року на полігоні Сальто-ді-Квір, на південно-східному узбережжі Сардинії, Італія. Друге випробування відбулось [[28 березня]] [[2007]] року в Сальто-ді-Квір — на 35-й секунді роботи двигуна різко знизився внутрішній тиск, що спричинило втрату тяги. Це було викликано конструкційними недоліками. [[23 жовтня]] [[2008]] відбулось успішне повторне випробування з модифікованим соплом, зареєстрованому, як Zefiro-9A. [[28 квітня]] [[2009]] на полігоні Сальто-ді-Квір відбулось останнє вогневе випробування з присвоєнням кваліфікації ступеня ракети-носія Vega.

Двигун третього ступеня ракети-носія Vega — укорочений РДТП Zefiro 16 зі зменшеною до 10,115 т масою палива. За конструкцією він подібний до двигуна другого ступеня.

Тиск у камері згоряння Zefiro 9 становить 67 бар. Сопло має діаметр критичного перерізу 164 мм і геометричний ступінь розширення 56. Запалювання відбувається після кількох секунд пасивного польоту (залежно від необхідної траєкторії) після відділення Zefiro 23.

Міжступеневий перехідник з'єднує Zefiro 9 із AVUM, а також БРЕО і системою безпеки ступеня.

=== AVUM ===
Верхній модуль точної стабілізації ({{lang-en|Altitude Vernier Upper Module}}, AVUM) — четвертий ступінь ракети-носія Vega. Довжина — 1,74 м, діаметр — 2,31 м, маса палива — 550 кг, тяга — 2,45 кН, Питомий імпульс в вакуумі — 315,5 с. Тривалість роботи до 6672 с. Суха маса — 131 кг. Обладнаний некріогенним [[Рідинний ракетний двигун замкнутої схеми|РРД замкнутої схеми]] багаторазового вмикання. Пальне — [[несиметричний диметилгідразин]], Окислювач — [[азотний тетраоксид]]. Ступінь обладнано двигуном і основними компонентами авіоніки ракети-носія.

Верхній ступінь AVUM має два модуля. У першому встановлені елементи рушійної установки ({{lang-en|AVUM Propulsion Module}}, АРМ — рушійний відсік AVUM), у другому — відсік обладнання ({{lang-en|AVUM Avionics Module}}, ААМ — модуль авіоніки ступеня AVUM).

APM забезпечує керування орієнтацією і осьову тягу на останніх стадіях польоту Vega, виконуючи наступні функції:
* керування креном на ділянці роботи третього і четвертого ступенів;
* керування орієнтацією при пасивному польоті і на орбіті;
* корекція помилок швидкості через розкид характеристик РДТП;
* імпульс швидкості для скруглення орбіти;
* націлювання супутника;
* маневр при відділенні супутника;
* відведення порожнього ступеня з орбіти.

Загальна маса палива — 250 — 550 кг залежно від конфігурації ракети-носія і планованого запуску.

Космічна головна частина, крім ступеня AVUM і обтічника, має адаптер корисного навантаження (передбачається використовувати наявний адаптер ракети-носія [[Аріан-5]] діаметром 937 мм). Головний обтічник висотою 7,9 м має складну конструкцію (дві композитні вуглець-вуглецеві оболонки і стільниковий алюмінієвий заповнювач) з циліндричною частиною зовнішнього діаметра 2,6 м і довжиною 3,5 м.

Скидання головного обтічника здійснюється за допомогою спрацьовування замків і подовженого піротехнічного заряду на ділянці пасивного польоту між роботою РДТП другого і третього ступенів.

Базова архітектура БРЕО Vega відповідає підходу, аналогічному концепції [[Аріан-5]], і має чотири головні підсистеми:
* Електроживлення та розподілу енергії;
* Телеметрії;
* Локалізації несправностей і безпеки;
* Управління польотом і введення польотних завдань.

== Участь України ==
[[2004]] [[Державне конструкторське бюро «Південне» ім. М. К. Янгеля|Державне конструкторське бюро «Південне»]] отримало право постачати ракетні двигуни для європейської ракети-носія Vega в рамках контракту з італійською фірмою Avio<ref>http://fbc.net.ua/news/newscompany/KB_Juzhnoe_izgotovilo_blok_marshevogo.html {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160304190212/http://fbc.net.ua/news/newscompany/KB_Juzhnoe_izgotovilo_blok_marshevogo.html |date=4 березня 2016 }} КБ «Південне» виготовило блок маршового двигуна VG 143{{ref-ru}}</ref>.

У рамках контракту з компанією Avio (Італія), КБ «Південне» розробляє [[маршевий двигун|маршовий двигун]] [[РД-843]], що входить до складу рідинної рушійної установки [[Розгінний блок|розгінного блоку]] європейської ракети-носія Vega і призначеного для створення тяги, управління вектором тяги за тангажем і рисканням, маневрування розгінного блоку, відведення розгінного блоку з орбіти<ref>http://www.yuzhnoye.com/?idD=33&id=124&path=News/News {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160306060219/http://yuzhnoye.com/?id=124&idd=33&path=news%2Fnews |date=6 березня 2016 }} 18 липня 2006 КБ «Південне» почало кваліфікаційні вогневі випробування блоку маршевого двигуна VG 143.{{ref-ru}}</ref>. [[Державне конструкторське бюро «Південне» ім. М. К. Янгеля|КБ Південне]] протягом чотирьох років працювало над створенням унікального розгінного блоку — рідинного ракетного двигуна четвертого ступеня [[РД-843]] з тягою 250 кг.

=== Етапи виконання контракту ===
[[18 липня]] [[2006]] року [[Державне конструкторське бюро «Південне» імені М. К. Янгеля|КБ «Південне»]] почало кваліфікаційні вогневі випробування блоку маршового двигуна [[РД-843]].

[[27 липня]] [[2006]] року відбулось перше настроювальне випробування.

На початку квітня [[2010]] [[Південний машинобудівний завод]] за кресленнями КБ «Південне» зібрало і здало замовнику першу льотну модель блоку маршового двигуна (БМД) керівного модуля четвертого ступеня ракети-носія. БМД упакований в контейнер і буде відправлений у Авіо (Італія) до кінця квітня 2010 року<ref>http://www.yuzhnoye.com/?idD=75&id=124&path=News/News {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160305141309/http://yuzhnoye.com/?id=124&idd=75&path=news%2Fnews |date=5 березня 2016 }} Здана перша льотна модель БМД{{ref-ru}}</ref>.

У квітні [[2010]] року почалась передача серійних двигунів замовнику.

У листопаді [[2017]] року Європейська ракета-носій [[VEGA (ракета-носій)|Vega]] з українським двигуном успішно стартувала з космодрому Куру у Французькій Гвіані<ref>{{Cite web |url=https://hromadske.ua/posts/u-frantsii-zapustyly-raketu-vega-z-ukrainskym-dvyhunom |title=У Франції запустили ракету Vega з українським двигуном |accessdate=12 листопада 2017 |archive-date=12 листопада 2017 |archive-url=https://web.archive.org/web/20171112185819/https://hromadske.ua/posts/u-frantsii-zapustyly-raketu-vega-z-ukrainskym-dvyhunom }}</ref>.

[[3 вересня]] [[2020]] року з космодрому Куру [[Європейське космічне агентство|Європейського космічного агентства]] у Французькій Гвіані відбувся запуск ракети-носія Vega. Як повідомило [[Державне конструкторське бюро «Південне» імені М. К. Янгеля|КБ «Південне»]], це 15-й успішний пуск ракети Vega. В рамках програми Європейського космічного агентства під назвою Small Spacecraft Mission Service, ракета-носій вивела на сонячно-синхронну орбіту 53 мікро- та наносупутників, які належать 21 організації з 13 країн. Супутники призначені для обслуговування різних програм, включаючи спостереження за Землею, телекомунікації, науку, технології та освіту<ref>{{Cite web |url=https://ua.news/ua/vydeo-raketa-s-ukraynskym-dvygatelem-vyvela-v-kosmos-bolee-50-sputnykov/ |title=Відео: ракета з українським двигуном вивела у космос понад 50 супутників. 03.09.2020 |accessdate=3 вересня 2020 |archive-date=4 вересня 2020 |archive-url=https://web.archive.org/web/20200904141631/https://ua.news/ua/vydeo-raketa-s-ukraynskym-dvygatelem-vyvela-v-kosmos-bolee-50-sputnykov/ }}</ref>.

[[16 листопада]] [[2021]] року, об 11:27 (за київським часом), з космодрому Куру (Французька Гвіана) відбувся 18-й успішний пуск європейської ракети-носія (РН) легкого класу Vega. РН Vega вивела на орбіту три розвідувальні супутники CERES на замовлення Міністерства оборони Франції. Двигун [[РД-843]], який використовують у складі рідинної рушійної установки 4-го ступеня РН Vega, розроблено ДП [[Державне конструкторське бюро «Південне» імені М. К. Янгеля|КБ «Південне»]] та виготовлено ДП «ВО Південний машинобудівний завод»
<ref>[https://www.nkau.gov.ua/ua/news/khronika-podii/1836-vidbuvsy-18-uspishnii-pusk-lv-vega Відбувся 18-й успішний пуск ракети легкого класу VEGA] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20220220093730/https://www.nkau.gov.ua/ua/news/khronika-podii/1836-vidbuvsy-18-uspishnii-pusk-lv-vega |date=20 лютого 2022 }}, 16.11.2021, Державне космічне агентство України</ref>.

[[5 вересня]] [[2024]] року, о 4:50 (за київським часом), з космодрому Куру у Французькій Гвіані відбувся останній запуск стандартної версії ракети-носія Vega з українською розробкою - блоком маршового двигуна (БМД) РД-843, який використовується у складі рідинної рушійної установки 4-го ступеня ракети-носія. Vega вивела на орбіту європейський супутник дистанційного зондування Землі «Sentinel-2C»<ref>[https://novosti-n.org/ua/ukraine/Raketa-Vega-z-ukrayinskym-blokom-marshovogo-dvyguna-uspishno-vyvela-na-orbitu-yevropejskyj-suputnyk-317743 Ракета Vega з українським блоком маршового двигуна успішно вивела на орбіту європейський супутник. 08.09.2024, 18:10]</ref>. Arianespace поступово переходить на використання нової, більш потужної модифікації ракети-носія Vega С, яка вже двічі у 2022 році була запущена в космос<ref>[https://www.space.com/arianespace-final-vega-rocket-launch Europe's Vega rocket aces its final mission (video). // By Mike Wall. 5 Sep 2024]</ref><ref>[https://noworries.news/naukovczi-bilshe-ne-vykorystovuvatymut-kultovu-raketu-vega-dlya-kosmichnyh-misij/# Науковці більше не використовуватимуть культову ракету Vega для космічних місій. 05.09.2024, 5:42 pm]</ref>.

=== Перспектива співпраці ===
Європейські розробники планують замінити український розгінний блок. Зараз розгінний блок «Веги» працює на класичних висококиплячих компонентах, але європейці хочуть відмовитись від використання цього токсичного, хоча й ефективного палива. Вони мають намір перевести розгінний блок на кисень-метанове ракетне паливо. До його виробництва планують залучити німецький концерн Astrium.{{Немає АД|10|03|2017}}

Планується, що європейська версія четвертого ступеня не буде знижувати енергетичні можливості носія.

== Стартовий комплекс ==
Запуск ракети планується здійснювати з майданчика ELV ({{lang-fr|Encemble de lancement Vega}} — Майданчик для запуску Веги) космодрому Куру (Французька Гвіана), який був переобладнаний з ELA-1 — старого майданчика для запуску ракет-носіїв «Європа», [[Аріан-2]], [[Аріан-3|-3]]. Після побудови майданчик називався CECLES і використовувався для запуску ракети-носія «Європа-2».

Перший запуск з майданчика відбувся [[5 листопада]] [[1971]] року. Запуск закінчився невдало. Стартовий майданчик був зруйнований. [[1979]] майданчик відновили для запуску ракети-носія [[Аріан-1]], а [[24 грудня]] 1979 року відбувся перший успішний запуск. Майданчик назвали ELA (скорочення від {{lang-fr|Encemble de lancement Ariane}} — Майданчик для запуску Аріан). [[31 травня]] [[1986]] успішно відбувся запуск ракети-носія [[Аріан-2]], а [[4 серпня]] [[1984]] року успішно відбувся запуск ракети-носія [[Аріан-3]]. [[1988]] року майданчик перейменували в ELA-1, оскільки було введено в експлуатацію ELA-2 для [[Аріан-4]]. Експлуатація Аріан-1 припинилась [[22 лютого]] [[1986]], Аріан-2 — [[2 квітня]] [[1989]] року, Аріан-3 — [[12 липня]] 1989 року. Майданчик ELA-1 був зруйнований. [[2011]] року майданчик відновили для проєкту «Vega».

Стартовий комплекс ESA (Гвіанський космічний центр CSG в Куру, Французька Гвіана) дозволяє виводити [[Космічний апарат|космічні апарати]] з різними азимутами запуску (екваторіальні, полярні і проміжні способи). Стартовий майданчик для «Веги» розташований між комплексами для запуску [[Аріан-4]] і [[Аріан-5]]. Новий наземний сегмент використовує наявну інфраструктуру, зокрема стартовий стіл ELA-1, який був спочатку побудований для Аріоан-1, і Центр управління [[Аріан-5]]. Збірка ракети-носія та операції інтеграції будуть виконуватись на стартовому столі у новій пересувній споруді BIV ({{lang-fr|Bailment d'lntegration Vega}} — Споруда збирання Веги), яка буде приділятися після заключної збірки. Управління операціями запуску буде здійснюватись зі спеціальної кімнати в межах Центру управління [[Аріан-5]] (CDL-3).

== Конкуренти ==
{{Порівняння характеристик РН легкого класу}}
На світовому ринку запуску носіїв легкого класу Vega за потужністю конкурує з:
* [[Taurus]] від Orbital — 1320 кг на [[Низька опорна орбіта|низьку опорну орбіту]];
* [[Falcon 1e]] від [[SpaceX]] — 1010 кг на [[Низька опорна орбіта|низьку опорну орбіту]];
* [[Великий похід (ракета)|Великий похід]] Китайської Народної Республіки — 1,800-8400 кг на [[Низька опорна орбіта|низьку опорну орбіту]];
* [[Стріла (ракета носій)|Стріла]] з Російської Федерації — 1700 кг на [[Низька опорна орбіта|низьку опорну орбіту]];
* [[Рокот]] з Російської Федерації — 1950 кг на [[Низька опорна орбіта|низьку опорну орбіту]] або 1200 кг на [[Сонячно-синхронна орбіта|сонячно-синхронну орбіту]].

== Примітки ==
{{примітки|2}}

== Джерела ==
* [http://www.esa.int/SPECIALS/Launchers_Access_to_Space/ASEKMU0TCNC_0.html Page sur la partie du site de l'ESA consacrée aux lanceurs] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20110805053905/http://www.esa.int/SPECIALS/Launchers_Access_to_Space/ASEKMU0TCNC_0.html |date=5 серпня 2011 }}
* [https://web.archive.org/web/20110722033246/http://www.elv.it/en/vega-programme/program/ Le site du lanceur Vega du contractant ELV]
* [https://web.archive.org/web/20090330165121/http://arianespace.com/launch-services-vega/vega_overview.asp Page sur le lanceur Vega sur le site Arianespace]
* [https://web.archive.org/web/20110903225954/http://www.cnes-csg.fr/web/CNES-CSG-fr/3881-vega.php Page sur le lanceur et le chantier sur le site du Centre spatial guyanais]
* [http://www.capcomespace.net/dossiers/espace_europeen/VEGA/vega.htm Genèse détaillée du lanceur Vega] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20110426064523/http://www.capcomespace.net/dossiers/espace_europeen/VEGA/vega.htm |date=26 квітня 2011 }} (site personnel)

{{Ракети-носії України}}
{{Європейське космічне агентство}}
{{Бібліоінформація}}
[[Категорія:Ракети-носії]]

title: Vega

Призначення: Ракета космічного призначення

Виробник: ESA, ASI, Avio+КБ Південне

Країна: Європейський Союз+ Італія

title: Розміри

Діаметр: 3 м

title: Вантаж

title: Історія запусків

Космодроми: Куру

title: Частково невдалих

Паливо: Тверде

title: Другий ступінь

Двигуни: Маршевий 1 Zefiro 23

title: Третій ступінь

Двигуни: 1 Zefiro 9

title: Четвертий ступінь

Двигуни: 1 AVUM


text:
# Lumban Gaol (Habinsaran)
Lumban Gaol is een bestuurslaag in het regentschap Toba Samosir van de provincie Noord-Sumatra, Indonesië. Lumban Gaol telt 216 inwoners (volkstelling 2010).

wikiname: nlwiki

title: Lumban Gaol (Habinsaran)

in_language: nl

wikitext:
{{Infobox plaats in Indonesië
| soort          = Dorp
| naam           = Lumban Gaol
| inwoners       = 216
| datum inwoners = 2010
| provincie      = [[Noord-Sumatra]]
| regentschap    = [[Toba Samosir]]
| onderdistrict  = [[Habinsaran]]
| eiland         =
| tijdzone       =
| code desa      = 1206050020
| mapname        =
| lat_deg        =
| lat_min        =
| lat_sec        =
| lon_deg        =
| lon_min        =
| lon_sec        =
| image          =
| caption        =
}}
'''Lumban Gaol''' is een bestuurslaag in het [[Regentschap (Indonesië)|regentschap]] [[Toba Samosir]] van de [[Provincies van Indonesië|provincie]] [[Noord-Sumatra]], [[Indonesië]]. Lumban Gaol telt 216 inwoners (volkstelling 2010).

{{Appendix|2=
* Resultaten van de volkstelling (2010), Badan Pusat Statistik, [https://web.archive.org/web/20121202090212/http://bps.go.id/eng/download_file/Population_of_Indonesia_by_Village_2010.pdf Population_of_Indonesia_by_Village]
}}
{{Beginnetje|landen & Volken|land=Indonesië|2=2013|3=06|4=13}}

[[Categorie:Plaats in Noord-Sumatra]]

title: Situering

Provincie: Noord-Sumatra

Regentschap of · stadsgemeente: Toba Samosir

Onderdistrict: Habinsaran

title: Algemeen

title: Overig

Portaal: Indonesië


text:
# Kathleen Siminyu
Kathleen Siminyu ist eine kenianische Informatikerin, Mathematikerin und Ingenieurin für Maschinelles Lernen und Mitbegründerin der Initiative „Nairobi Women in Machine Learning and Data Science“. Sie ist Stipendiatin bei der Mozilla Foundation, in dessen Rahmen sie an der Entwicklung eines Sprachtranskriptionsmodells für Kiswahili arbeitet.

## Leben
Siminyus Eltern sind beide Ärzte. Ihren Bachelor in Mathematik und Computer Science absolvierte sie 2016 an der Jomo Kenyatta University of Agriculture and Technology in Juja, Kenia. Dort wurde sie 2015 Botschafterin der Intel Student Partners. Als Teil dieses Teams lernte sie Intel-Software-Tools kennen und wurde damit beauftragt, diese Fähigkeiten an andere Studierende weiterzugeben. Zu derselben Zeit absolvierte sie ein Praktikum in Software Developing bei Ralphowino Consulting.
Siminyu war als regionale Koordinatorin für „Artificial Intelligence for Development Africa“ mit verschiedenen Projekten zur Förderung von künstlicher Intelligenz (KI) beschäftigt. In ihrer Forschung hat Kathleen Siminyu zuvor an der Sprachtranskription für Luhya-Sprachen gearbeitet und im Rahmen von Masakhane zur maschinellen Übersetzung für kenianische Sprachen beigetragen. 2017 gründete sie mit Muthoni Wanyoike die Initiative „Nairobi Women in Machine Learning and Data Science“. 2020 arbeitete sie an der School of Computer Science, die an der Carnegie Mellon University angesiedelt ist. Von 2019 bis 2021 absolvierte sie einen Masterstudiengang in Informatik mit Spezialisierung in Computational Perception & Robotics am Georgia Institute of Technology. Sie lebt und arbeitet in Kilifi, Kenia.

## Forschung
Mit ihrer Arbeit möchte Siminyu unterrepräsentierte Gruppen, insbesondere Frauen, beim Einstieg in die Informatik unterstützen. Dafür organisiert sie zahlreiche Projekte, hält Vorträge und ist in mehreren Organisationen aktiv, darunter „Africa’s Talking“ und „Deep Learning Indaba“. Siminyus Forschung findet international Beachtung. Sie hält Vorträge und gibt Workshops u. a. auf Fachtagungen im Goethe-Institut Singapur oder am Hygiene-Museum Dresden.
In ihrer Arbeit beschäftigt sie sich insbesondere mit der Optimierung von Sprachverarbeitung und der maschinellen Übersetzung verschiedener afrikanischer Sprachen. Die Weiterentwicklung von Sprachtechnologien sieht Siminyu als Beitrag zur Förderung der sprachlichen Vielfalt. Fortschritte in der Sprachverarbeitung ermöglichen Tools wie die Sprachsuche, Text-to-Speech, Spracherkennung und maschinelle Übersetzungen. Diese sind jedoch meist nur für Sprachen wie Englisch, Französisch oder Chinesisch verfügbar. Ohne grundlegende digitale Ressourcen für afrikanische Sprachen sind diese Tools für jene Sprachen nicht anwendbar. Angesichts der großen Vielfalt afrikanischer Sprachen und des allgemeinen Mangels an digitalen Werkzeugen, mit diesen zu arbeiten, geht es Siminyu insbesondere darum, Anwendungen für maschinelles Lernen zu entwickeln. Derzeit arbeitet Siminyu an einem Transkriptionsmodell für Kiswahili, für das sie eine Datenbank an Beispielen erstellt, um weiterhin eine Maschine dahingehend zu trainieren, dass diese die Sprache erkennen kann.

## Publikationen

### Aufsätze (Auswahl)
- Siminyu, Kathleen et al. "Phoneme Recognition through Fine Tuning of Phonetic Representations: a Case Study on Luhya Language Varieties." arXiv preprint arXiv:2104.01624 (2021).
- Siminyu, Kathleen et al. "AI4D--African Language Dataset Challenge." arXiv preprint arXiv:2007.11865 (2020).
- Siminyu, Kathleen et al. "Participatory Research for Low-resourced Machine Translation: A Case Study in African Languages." (2020).
- Siminyu, Kathleen. "NLP Resources for African Languages" (2018).

wikiname: dewiki

title: Kathleen Siminyu

in_language: de

wikitext:
'''Kathleen Siminyu''' ist eine [[kenia]]nische [[Informatiker]]in, [[Mathematiker]]in und [[Ingenieur]]in für [[Maschinelles Lernen]] und Mitbegründerin der Initiative „Nairobi Women in Machine Learning and Data Science“.<ref>{{Internetquelle |url=http://wimlds.org/nairobi-kenya-team/ |titel=About the Nairobi-Kenya Team |werk=WiMLDS |sprache=en-US |abruf=2021-11-14}}</ref> Sie ist Stipendiatin bei der [[Mozilla Foundation]], in dessen Rahmen sie an der Entwicklung eines Sprachtranskriptionsmodells für [[Kiswahili]] arbeitet.<ref>{{Internetquelle |url=https://www.mozillapulse.org/profile/4752/projects |titel=Mozilla Pulse |abruf=2021-11-14}}</ref>

== Leben ==
Siminyus Eltern sind beide Ärzte. Ihren Bachelor in Mathematik und [[Computer Science]] absolvierte sie 2016 an der [[Jomo Kenyatta University of Agriculture and Technology]] in [[Juja (Kenia)|Juja, Kenia]]. Dort wurde sie 2015 Botschafterin der [[Intel]] Student Partners. Als Teil dieses Teams lernte sie Intel-Software-Tools kennen und wurde damit beauftragt, diese Fähigkeiten an andere Studierende weiterzugeben.<ref>{{Internetquelle |url=https://montrealethics.ai/how-kathleen-siminyu-created-kenyas-go-to-space-for-women-in-machine-learning/ |titel=How Kathleen Siminyu created Kenya’s go-to space for Women in Machine Learning |datum=2019-08-19 |sprache=en-US |abruf=2021-11-14}}</ref> Zu derselben Zeit absolvierte sie ein Praktikum in Software Developing bei Ralphowino Consulting.

Siminyu war als regionale Koordinatorin für „Artificial Intelligence for Development Africa“ mit verschiedenen Projekten zur Förderung von [[Künstliche Intelligenz|künstlicher Intelligenz]] (KI) beschäftigt. In ihrer Forschung hat Kathleen Siminyu zuvor an der Sprachtranskription für [[Luhya (Sprache)|Luhya-Sprachen]] gearbeitet und im Rahmen von Masakhane zur maschinellen Übersetzung für kenianische Sprachen beigetragen. 2017 gründete sie mit [[Muthoni Wanyoike]] die Initiative „Nairobi Women in Machine Learning and Data Science“. 2020 arbeitete sie an der School of Computer Science, die an der Carnegie Mellon University angesiedelt ist.<ref>{{Internetquelle |url=https://ke.linkedin.com/in/kathleen-siminyu-7356b810 |titel=Profile Kathleen Siminyu |werk=Linked-In |sprache=en |abruf=2021-11-15}}</ref> Von 2019 bis 2021 absolvierte sie einen Masterstudiengang in Informatik mit Spezialisierung in Computational Perception & Robotics am [[Georgia Institute of Technology]].<ref>{{Internetquelle |url=https://www.alliance4ai.org/leader/kathleen-siminyu/ |titel=Kathleen Siminyu – Alliance For AI |sprache=en-US |abruf=2021-11-14}}</ref> Sie lebt und arbeitet in [[Kilifi|Kilifi, Kenia]].<ref name=":0">{{Internetquelle |url=https://foundation.mozilla.org/de/blog/kujitambulisha-kathleen-siminyu-introducing-myself-kathleen-siminyu/ |titel=Introducing Myself, Kathleen Siminyu |sprache=de |abruf=2021-11-14}}</ref>

== Forschung ==
Mit ihrer Arbeit möchte Siminyu unterrepräsentierte Gruppen, insbesondere Frauen, beim Einstieg in die Informatik unterstützen. Dafür organisiert sie zahlreiche Projekte, hält Vorträge und ist in mehreren Organisationen aktiv, darunter „Africa’s Talking“ und „Deep Learning Indaba“.<ref>{{Internetquelle |url=https://deeplearningindaba.com/speakers/kathleen-siminyu/ |titel=Kathleen Siminyu - Deep Learning Indaba |abruf=2021-11-14}}</ref> Siminyus Forschung findet international Beachtung. Sie hält Vorträge und gibt Workshops u. a. auf Fachtagungen im [[Goethe-Institut]] Singapur oder am [[Deutsches Hygiene-Museum|Hygiene-Museum Dresden]].<ref>{{Internetquelle |url=https://www.dhmd.de/veranstaltungen/ki-festival/ |titel=DHMD: Künstliche Intelligenz - Das Festival |abruf=2021-11-14}}</ref>

In ihrer Arbeit beschäftigt sie sich insbesondere mit der Optimierung von [[Sprachverarbeitung]] und der maschinellen Übersetzung verschiedener afrikanischer Sprachen. Die Weiterentwicklung von [[Sprachtechnologie]]n sieht Siminyu als Beitrag zur Förderung der sprachlichen Vielfalt.<ref>{{Literatur |Autor=Kathleen Siminyu; Godson Kalipe; Davor Orlic;
Davor Orlic; Jade Abbott |Titel=AI4D - African Language Program |Datum=April 2021}}</ref> Fortschritte in der Sprachverarbeitung ermöglichen Tools wie die Sprachsuche, [[Text-to-Speech]], Spracherkennung und maschinelle Übersetzungen. Diese sind jedoch meist nur für Sprachen wie Englisch, Französisch oder Chinesisch verfügbar. Ohne grundlegende digitale Ressourcen für [[afrikanische Sprachen]] sind diese Tools für jene Sprachen nicht anwendbar. Angesichts der großen Vielfalt afrikanischer Sprachen und des allgemeinen Mangels an digitalen Werkzeugen, mit diesen zu arbeiten, geht es Siminyu insbesondere darum, Anwendungen für maschinelles Lernen zu entwickeln. Derzeit arbeitet Siminyu an einem Transkriptionsmodell für Kiswahili, für das sie eine [[Datenbank]] an Beispielen erstellt, um weiterhin eine Maschine dahingehend zu trainieren, dass diese die Sprache erkennen kann.<ref name=":0" />

== Publikationen ==

=== Aufsätze (Auswahl) ===

* Siminyu, Kathleen et al. "Phoneme Recognition through Fine Tuning of Phonetic Representations: a Case Study on Luhya Language Varieties." ''arXiv preprint arXiv:2104.01624'' (2021).
* Siminyu, Kathleen et al. "AI4D--African Language Dataset Challenge." ''arXiv preprint arXiv:2007.11865'' (2020).
* Siminyu, Kathleen et al. "Participatory Research for Low-resourced Machine Translation: A Case Study in African Languages." (2020).
* Siminyu, Kathleen. "NLP Resources for African Languages" (2018).

== Weblinks ==

* [https://www.youtube.com/watch?v=oww7z6asIHQ Interview mit AI4D]

== Einzelnachweise ==
<references />

{{Normdaten|TYP=p|GND=|GNDfehlt=ja|GNDCheck=2022-03-05}}

{{SORTIERUNG:Siminyu, Kathleen}}
[[Kategorie:Sprachwissenschaftler]]
[[Kategorie:Informatiker]]
[[Kategorie:Mathematiker (21. Jahrhundert)]]
[[Kategorie:Kenianer]]
[[Kategorie:Geboren im 20. Jahrhundert]]
[[Kategorie:Frau]]

{{Personendaten
|NAME=Siminyu, Kathleen
|ALTERNATIVNAMEN=
|KURZBESCHREIBUNG=Informatikerin und Mathematikerin
|GEBURTSDATUM=20. Jahrhundert
|GEBURTSORT=
|STERBEDATUM=
|STERBEORT=
}}


text:
# 瓜波雷大鱗脂鯉
瓜波雷大鱗脂鯉，為輻鰭魚綱脂鯉目脂鯉亞目脂鯉科的其中一個種，為熱帶淡水魚，分布於南美洲巴西马代拉河、玻利維亞瓜波雷河及秘魯馬德雷德迪奧斯河流域，棲息底中層水域，生活習性不明。

## 扩展阅读
- 維基物種上的相關：瓜波雷大鱗脂鯉

wikiname: zhwiki

title: 瓜波雷大鱗脂鯉

in_language: zh

wikitext:
{{Speciesbox
| taxon = Chalceus guaporensis
| status = NE
| status_system = IUCN3.1
| authority =  [[Zanata & Toledo-Piza]], 2004
| synonyms =
}}
'''瓜波雷大鱗脂鯉'''，為[[輻鰭魚綱]][[脂鯉目]][[脂鯉亞目]][[脂鯉科]]的其中一個[[種]]，為熱帶淡水魚，分布於[[南美洲]][[巴西]][[马代拉河]]、[[玻利維亞]][[瓜波雷河]]及[[秘魯]][[馬德雷德迪奧斯河]]流域，棲息底中層水域，生活習性不明。

==参考文献==
{{refbegin}}
*{{FishBase_species|genus=Chalceus|species=guaporensis|year=2013|month=11}}
{{refend}}

== 扩展阅读 ==
{{refbegin}}
*{{wikispecies-inline|Chalceus guaporensis|瓜波雷大鱗脂鯉}}
{{refend}}
{{Taxonbar|from=Q950020}}

[[Category:大鱗脂鯉屬|G]]

title: 保护状况

保护状况: · 未予评估（IUCN 3.1）

title: 科学分类

界：: 动物界 Animalia

门：: 脊索动物门 Chordata

纲：: 綱 Actinopteri

目：: 脂鯉目 Characiformes

科：: 脂鲤科 Characidae

属：: 大鳞脂鲤属 Chalceus

种：: 瓜波雷大鱗脂鯉 C. guaporensis

title: 二名法

二名法: Chalceus guaporensis · Zanata & Toledo-Piza, 2004


text:
# Tidarren haemorrhoidale
Tidarren haemorrhoidale is een spinnensoort in de taxonomische indeling van de kogelspinnen (Theridiidae).
Het dier behoort tot het geslacht Tidarren. De wetenschappelijke naam van de soort werd voor het eerst geldig gepubliceerd in 1880 door Philip Bertkau.

title: Tidarren haemorrhoidale

wikitext:
{{Taxobox spin
| naam              = ''Tidarren haemorrhoidale''
| titelweergave     = cursief
| afbeelding        =
| afbeeldingtekst   =
| familie           = [[Kogelspinnen|Theridiidae]] (Kogelspinnen)
| geslacht          = ''[[Tidarren]]''
| auteur            = [[Philip Bertkau]]
| datum             = 1880
| haakjes           = ja
}}
'''''Tidarren haemorrhoidale''''' is een [[spinnen (dieren)|spinnen]][[soort]] in de taxonomische indeling van de [[Kogelspinnen|kogelspinnen (Theridiidae)]].<ref>{{aut|Platnick, Norman I.}} (2010): [http://research.amnh.org/entomology/spiders/catalog/ The world spider catalog], version 10.5. ''American Museum of Natural History''. [https://web.archive.org/web/20090312050907/http://research.amnh.org:80/entomology/spiders/catalog/ Gearchiveerd] op 12 maart 2009.</ref>

Het dier behoort tot het geslacht ''[[Tidarren]]''. De wetenschappelijke naam van de soort werd voor het eerst geldig gepubliceerd in 1880 door [[Philip Bertkau]].

{{Appendix}}
{{beginnetje|biologie|2011|10|21}}

[[Categorie:Tidarren|haemorrhoidale]]

title: Tidarren haemorrhoidale

Rijk: Animalia (Dieren)

Stam: Arthropoda (Geleedpotigen)

Klasse: Arachnida (Spinachtigen)

Orde: Araneae (Spinnen)

Familie: Theridiidae (Kogelspinnen)

Geslacht: Tidarren

title: Soort

Portaal: Biologie


text:
# X-FILES
X-FILES（エックスファイル）は、2011年7月にSANKYOから発売された、アメリカで製作された同名SFテレビドラマX-ファイルとのタイアップが実現したパチンコ機のシリーズ名。
CR X-FILES 宇宙人帰還計画！ ST80の1機種がある。

## 概要
液晶画面でありながら、ドット演出がメインとなっているデジパチ。

一度突入すれば96%の継続率でループするST「XTRA-RUSH」を搭載している。XTRA-RUSHに突入するには2つの条件をクリアする必要がある。

通常時にUFO図柄が停止することで突入する「UFO-CHANCE」に移行した後、UFOが落下することで第1段階突破となる。UFO図柄が停止する確率が約1/25で、UFO-CHANCEのおよそ5分の1でUFOが落下する。

UFOが落下した後に5回転の「UFO-ZONE」へと移行する。UFO-ZONE中は電サポが発生し、5回転以内に大当たり（25分の1）を引くことができればXTRA-RUSH突入となる。

XTRA-RUSH中は大当たりを重ねることでBGMが変化し、過去の名機の楽曲が連チャンを演出する。連チャン数に従い「新人捜査官」→「探究心のある捜査官」→「科学捜査官」と称号がグレードアップすると共に、液晶上では宇宙人の成長を見守ることができる。

宇宙人が家を建てるところから始まり、21連チャン目には火星人との宇宙戦争が勃発。31連チャン目で雇っていた執事が天へ召される「昇天演出」で幕を閉じる。

XTRA-RUSHは通常時から直接突入する場合もあり、図柄揃いの大当たりの場合は直撃大当たりとなる。通常時の図柄揃い確率は1/6253となっている。

実質RUSH突入率は1/706.5となっている。

## スペック
- CR X-FILES 宇宙人帰還計画！ ST80[1]
  - 賞球数 3&10&15
  - 大当たり最高継続 2R
  - UFO-CHANCE突入率 1/25.01
  - UFO-ZONE中大当たり確率　1/25
  - XTRA-RUSH中大当たり確率　1/25
  - ST突入率　100%
  - 継続率　96%
  - 確変期間　80回転まで
  - 時短システム　なし（ST中0or5or80回転電サポ）

## 図柄
- XTRA-RUSH突入図柄
  - 1
  - 2
  - 3
  - 4
  - 5
  - 6
  - 7
  - 8
  - 9
- UFO-CHANCE突入図柄
  - UFO図柄

## 演出
予告アクション
- FILEナンバー予告

液晶右下にファイルナンバーのスタンプが連続で出現する先読み予告。ナンバーが進むほど信頼度がアップし、4まで進めば激アツとなる。いきなり2～4からスタートするパターン、数字を飛ばすパターンも存在する
- コウモリ予告

順目･逆目などのチャンス目停止から発生する先読み予告。コウモリ出現数は1匹or大群の2パターンが存在し、大群が多いほど信頼度がアップする。
- スタンプ予告

デジタル変動中にスタンプが出現。「CHANCE」「FBI」「リーチ」「SECRET」「X」などの文字が出現する予告演出。UFOマークやデカXなどが出現するとアツい。
- 横切り予告

画面上を未確認物体が通過する予告。雪男の足跡やスクウィーズの指紋跡、ホワイトシャドウなどが表示される。
- シャッター貼りつき予告

画面にXテープや蜘蛛の巣、液体などが貼りつく予告。Xテープは色、蜘蛛の巣と液体は量で期待度を示唆している。
- 目玉予告

画面下に目玉のアップが出現。普通の目･青く濁った目･ブラックオイルの目･スクウィーズの目など、複数のパターンが存在する
- 背景変化予告

液晶の背景が移行。背景の種類は非常に豊富で、「フィルム現像ルーム」「レントゲンモニター」「宇宙モニター」「実験用マウス飼育機」「石板保管室」「電子顕微鏡」「動体レーダー」などが用意されている。
- 保留ランプ先読み予告

保留ランプの色が変化する先読み予告。黄色、緑、赤、ピンクなどに変化する可能性がある。
- デジャブ先読み予告

同じ予告や停止出目が連続する先読み予告。UFO-CHANCE突入期待度は50%近くある強めの演出である。
- X-LEDランプ先読み予告

変動停止時にX型のランプが点灯し、LEDのランプの色が変化していく。白や青より黄色や赤がアツい。

リーチアクション
- ロングリーチ

ロングリーチは全6種類で、それぞれに強弱が存在する。「砂煙」「トルネード」「波紋」「氷」「炎」「雷」の6パターンのいずれかが発生する。期待度は砂煙→トルネード→波紋→氷→雷→炎の順で高くなる。氷出現で激アツ、雷or炎出現で超激アツとなる。液晶上部と下部でアクションが矛盾している場合も超激アツパターンとなる。
- ミステリーサークルリーチ

UFO役モノが落下する度にライン数が増加する演出。最大3ラインで、数が多いほど信頼度もアップする。リーチ中に出現する鳥の数でも期待度を示唆しており、鳥群ならチャンスアップとなる。
- ドットリール演出

3桁のドットデジタルが1つになり巨大化。宇宙人の顔が止まれば「ゆーほーみっしょん」発展となり、Vが止まればXTRA-RUSH突入確定となる。配列パターンは全6通りで、「全て宇宙人」や「全てV」といった激アツパターンも存在する。
- UFO-MISSION CGリーチ

宇宙人に会えればUFO-ZONE突入となるリーチで、多数のパターンが存在する。「３つのカプセル」「ジャンプ」「パンデミック」「崖登り」「追跡」「アブダクト」「シルエット」の全7種存在する。
リーチ中の「煽り」によって信頼度が変化し、「ジャンプ煽り」→「追跡煽り」→「３つのカプセル煽り」→「パンデミック煽り」→「崖登り煽り」→「アブダクト煽り」→「シルエット煽り」の順に信頼度が高くなる。

UFO-CHANCE中の演出
UFO-CHANCE中はUFO-ZONE突入信頼度を示唆する演出が発生する。
- パネル

パネルは画面下に出現し、「?」→「連打」→「一撃」→「UFO-ZONE」の順でUFO-ZONE突入信頼度がアップする。
- タイトル文字

UFO-CHANCE突入時のタイトルの文字色が「青」→「赤」→「金」の順でUFO-ZONE突入信頼度が高くなる。金ならUFO-ZONE突入濃厚となる。
- 役モノパターン

UFO-CHANCE消化中は、役モノの有無や動きで信頼度を示唆する。「宇宙人役モノなし」→「宇宙人役モノ顔出し」→「宇宙人役モノ首振り」の順にUFO-ZONE突入信頼度がアップする。

UFO-ZONE中の演出
UFO-ZONE中は、様々な専用演出が発生する。UFO-ZONE限定のリーチアクション「ゆーほーみっしょん」は全3パターン存在する。いずれもボタン連打で宇宙人役モノが「ぐれいとゆーほー」に乗り込めばXTRA-RUSH突入となる。
- シャッターステップアップ予告

シャッターが開閉し、宇宙人の数が多くなるほど信頼度がアップする予告。人数が多くなるにつれて背景の色も変化し、ステップ5（5人）まで発展すれば激アツである。
- メッセージ予告

デジタル変動中に英文のメッセージ（日本語訳付き）が出現。メッセージは多数のパターンが存在する。
- ゆーほーみっしょん･壁壊し

「壁壊し」では、途中で出てくる宇宙人の数と、壁の種類で期待度を示唆する。壁は「レンガ」→「丸太」→「ワラ」の順で信頼度がアップする。
- ゆーほーみっしょん･導火線

「導火線」では3段階の炎の大きさと、途中で登場する宇宙人の数で期待度を示唆する。炎は大きいほどチャンスップとなり、宇宙人は数が多いほど期待度が高くなる。
- ゆーほーみっしょん･引き上げ

ゆーほーみっしょんの中では最も信頼度が高い。作業する宇宙人は「1匹」→「3匹」→「巨大宇宙人」の順でチャンスアップとなる。途中で出現するネジの色でも期待度を示唆しており、金のネジが出現すればXTRA-RUSH突入確定となる。

XTRA-RUSH中の演出
XTRA-RUSH中は変動中に予告は発生するが、リーチは発生せず、大当たりする際は図柄が即揃う。
- ファイナルハンマーチャンス

XTRA-RUSHが残り5回転になるとファイナルハンマーチャンスとなり、専用の演出が発生。宇宙人をUFOに乗せられれば大当たりとなる。
宇宙人の顔の色やハンマーの色などで期待度を示唆する。

プレミアム演出
- 通常時プレミアム

テロップに「飛び出せ!宇宙人!!」「YES! I DO!!」のいずれかが出現するパターンや、背景に「モルダー&スカリー」が登場すればプレミアム演出となる。
「テロップ予告の文字色が虹色だった場合もXTRA-RUSH突入濃厚となる。SANKYO系キャラクターが登場するプレミアムも満載で、リーチ後背景に夢夢ちゃん&ドラムくんが登場する演出が発生したらXTRA-RUSH突入確定である。
- UFO-ZONE中プレミアム

テロップに「Luckyモード」「ｷﾀ――ヽ(∀ﾟ )人(ﾟ∀ﾟ)人( ﾟ∀)ノ――!!」「大当りモード?」のいずれかが出現したらXTRA-RUSH突入濃厚となる。他のプレミアム演出として、シャッター予告でモルダー&スカリーが登場するパターンも存在する。
- XTRA-RUSH中プレミアム

ドット変化で「V」「BONUS」「アタリ」「つづく」「XXX」が発生したらプレミアムパターンとなる。
前兆として発生するシャッター予告は金シャッターが閉まれば大当たり濃厚となる。

大当たり楽曲一覧
| 連チャン回数 | 楽曲                     |
| ------------ | ------------------------ |
| 1〜5連       | XTRA RUSH                |
| 6〜10連      | I Want To Belive         |
| 11〜15連     | ゴースト Remix           |
| 16〜20連     | Plastic Machine          |
| 21〜25連     | パトラッシュ Remix       |
| 26〜30連     | Psychic                  |
| 31〜35連     | ゼウス Remix             |
| 36〜40連     | Blood Rain               |
| 41〜45連     | 兄貴 Remix               |
| 46〜50連     | X-Roll                   |
| 51〜55連     | 空手OH! Remix            |
| 56〜60連     | caution                  |
| 61〜65連     | マジカルカーペット Remix |
| 66〜70連     | X-FILE                   |
| 71〜75連     | Paranoia                 |
| 76〜80連     | もののけ Remix           |
| 81〜85連     | Telling Truth            |
| 86〜90連     | 道路工事 Remix           |
| 91〜95連     | Symphony or Die          |
| 96〜100連    | クィーン Remix           |

wikiname: jawiki

title: X-FILES

in_language: ja

wikitext:
'''X-FILES'''（エックスファイル）は、[[2011年]]7月に[[SANKYO]]から発売された、アメリカで製作された同名SFテレビドラマ[[X-ファイル]]とのタイアップが実現した[[パチンコ機]]のシリーズ名。

CR X-FILES 宇宙人帰還計画！ ST80の1機種がある。

==概要==
液晶画面でありながら、ドット演出がメインとなっている[[デジパチ]]。

一度突入すれば96%の継続率でループするST「XTRA-RUSH」を搭載している。XTRA-RUSHに突入するには2つの条件をクリアする必要がある。

通常時にUFO図柄が停止することで突入する「UFO-CHANCE」に移行した後、UFOが落下することで第1段階突破となる。UFO図柄が停止する確率が約1/25で、UFO-CHANCEのおよそ5分の1でUFOが落下する。

UFOが落下した後に5回転の「UFO-ZONE」へと移行する。UFO-ZONE中は電サポが発生し、5回転以内に大当たり（25分の1）を引くことができればXTRA-RUSH突入となる。{{Sfn|ガイドワークス|2020|p=184}}

XTRA-RUSH中は大当たりを重ねることでBGMが変化し、過去の名機の楽曲が連チャンを演出する。連チャン数に従い「新人捜査官」→「探究心のある捜査官」→「科学捜査官」と称号がグレードアップすると共に、液晶上では宇宙人の成長を見守ることができる。

宇宙人が家を建てるところから始まり、21連チャン目には火星人との宇宙戦争が勃発。31連チャン目で雇っていた執事が天へ召される「昇天演出」で幕を閉じる。

XTRA-RUSHは通常時から直接突入する場合もあり、図柄揃いの大当たりの場合は直撃大当たりとなる。通常時の図柄揃い確率は1/6253となっている。

実質RUSH突入率は1/706.5となっている。

==スペック==
*CR X-FILES 宇宙人帰還計画！ ST80{{Sfn|ガイドワークス|2020|p=184}}
**賞球数 3&10&15
**大当たり最高継続 2R
**UFO-CHANCE突入率 1/25.01
**UFO-ZONE中大当たり確率　1/25
**XTRA-RUSH中大当たり確率　1/25
**ST突入率　100%
**継続率　96%
**確変期間　80回転まで
**時短システム　なし（ST中0or5or80回転電サポ）

==図柄==
*XTRA-RUSH突入図柄
**1
**2
**3
**4
**5
**6
**7
**8
**9
*UFO-CHANCE突入図柄
**UFO図柄

==演出==
;予告アクション
*FILEナンバー予告
:: 液晶右下にファイルナンバーのスタンプが連続で出現する先読み予告。ナンバーが進むほど信頼度がアップし、4まで進めば激アツとなる。いきなり2～4からスタートするパターン、数字を飛ばすパターンも存在する
*コウモリ予告
:: 順目･逆目などのチャンス目停止から発生する先読み予告。コウモリ出現数は1匹or大群の2パターンが存在し、大群が多いほど信頼度がアップする。
*スタンプ予告
:: デジタル変動中にスタンプが出現。「CHANCE」「FBI」「リーチ」「SECRET」「X」などの文字が出現する予告演出。UFOマークやデカXなどが出現するとアツい。
*横切り予告
:: 画面上を未確認物体が通過する予告。雪男の足跡やスクウィーズの指紋跡、ホワイトシャドウなどが表示される。
*シャッター貼りつき予告
:: 画面にXテープや蜘蛛の巣、液体などが貼りつく予告。Xテープは色、蜘蛛の巣と液体は量で期待度を示唆している。
*目玉予告
:: 画面下に目玉のアップが出現。普通の目･青く濁った目･ブラックオイルの目･スクウィーズの目など、複数のパターンが存在する
*背景変化予告
:: 液晶の背景が移行。背景の種類は非常に豊富で、「フィルム現像ルーム」「レントゲンモニター」「宇宙モニター」「実験用マウス飼育機」「石板保管室」「電子顕微鏡」「動体レーダー」などが用意されている。
*保留ランプ先読み予告
:: 保留ランプの色が変化する先読み予告。黄色、緑、赤、ピンクなどに変化する可能性がある。
*デジャブ先読み予告
:: 同じ予告や停止出目が連続する先読み予告。UFO-CHANCE突入期待度は50%近くある強めの演出である。
*X-LEDランプ先読み予告
:: 変動停止時にX型のランプが点灯し、LEDのランプの色が変化していく。白や青より黄色や赤がアツい。

;リーチアクション
*ロングリーチ
:: ロングリーチは全6種類で、それぞれに強弱が存在する。「砂煙」「トルネード」「波紋」「氷」「炎」「雷」の6パターンのいずれかが発生する。期待度は砂煙→トルネード→波紋→氷→雷→炎の順で高くなる。氷出現で激アツ、雷or炎出現で超激アツとなる。液晶上部と下部でアクションが矛盾している場合も超激アツパターンとなる。
*ミステリーサークルリーチ
:: UFO役モノが落下する度にライン数が増加する演出。最大3ラインで、数が多いほど信頼度もアップする。リーチ中に出現する鳥の数でも期待度を示唆しており、鳥群ならチャンスアップとなる。
*ドットリール演出
:: 3桁のドットデジタルが1つになり巨大化。宇宙人の顔が止まれば「ゆーほーみっしょん」発展となり、Vが止まればXTRA-RUSH突入確定となる。配列パターンは全6通りで、「全て宇宙人」や「全てV」といった激アツパターンも存在する。
*UFO-MISSION CGリーチ
:: 宇宙人に会えればUFO-ZONE突入となるリーチで、多数のパターンが存在する。「３つのカプセル」「ジャンプ」「パンデミック」「崖登り」「追跡」「アブダクト」「シルエット」の全7種存在する。
リーチ中の「煽り」によって信頼度が変化し、「ジャンプ煽り」→「追跡煽り」→「３つのカプセル煽り」→「パンデミック煽り」→「崖登り煽り」→「アブダクト煽り」→「シルエット煽り」の順に信頼度が高くなる。

;UFO-CHANCE中の演出
:UFO-CHANCE中はUFO-ZONE突入信頼度を示唆する演出が発生する。
:*パネル
::: パネルは画面下に出現し、「?」→「連打」→「一撃」→「UFO-ZONE」の順でUFO-ZONE突入信頼度がアップする。
:*タイトル文字
::: UFO-CHANCE突入時のタイトルの文字色が「青」→「赤」→「金」の順でUFO-ZONE突入信頼度が高くなる。金ならUFO-ZONE突入濃厚となる。
:*役モノパターン
::: UFO-CHANCE消化中は、役モノの有無や動きで信頼度を示唆する。「宇宙人役モノなし」→「宇宙人役モノ顔出し」→「宇宙人役モノ首振り」の順にUFO-ZONE突入信頼度がアップする。

;UFO-ZONE中の演出
:UFO-ZONE中は、様々な専用演出が発生する。UFO-ZONE限定のリーチアクション「ゆーほーみっしょん」は全3パターン存在する。いずれもボタン連打で宇宙人役モノが「ぐれいとゆーほー」に乗り込めばXTRA-RUSH突入となる。
:*シャッターステップアップ予告
::: シャッターが開閉し、宇宙人の数が多くなるほど信頼度がアップする予告。人数が多くなるにつれて背景の色も変化し、ステップ5（5人）まで発展すれば激アツである。
:*メッセージ予告
::: デジタル変動中に英文のメッセージ（日本語訳付き）が出現。メッセージは多数のパターンが存在する。
:*ゆーほーみっしょん･壁壊し
::: 「壁壊し」では、途中で出てくる宇宙人の数と、壁の種類で期待度を示唆する。壁は「レンガ」→「丸太」→「ワラ」の順で信頼度がアップする。
:*ゆーほーみっしょん･導火線
::: 「導火線」では3段階の炎の大きさと、途中で登場する宇宙人の数で期待度を示唆する。炎は大きいほどチャンスップとなり、宇宙人は数が多いほど期待度が高くなる。
:*ゆーほーみっしょん･引き上げ
::: ゆーほーみっしょんの中では最も信頼度が高い。作業する宇宙人は「1匹」→「3匹」→「巨大宇宙人」の順でチャンスアップとなる。途中で出現するネジの色でも期待度を示唆しており、金のネジが出現すればXTRA-RUSH突入確定となる。

;XTRA-RUSH中の演出
:XTRA-RUSH中は変動中に予告は発生するが、リーチは発生せず、大当たりする際は図柄が即揃う。
:*ファイナルハンマーチャンス
::: XTRA-RUSHが残り5回転になるとファイナルハンマーチャンスとなり、専用の演出が発生。宇宙人をUFOに乗せられれば大当たりとなる。
宇宙人の顔の色やハンマーの色などで期待度を示唆する。

;プレミアム演出{{Sfn|双葉社|2011|p=61}}
*通常時プレミアム
:: テロップに「飛び出せ!宇宙人!!」「YES! I DO!!」のいずれかが出現するパターンや、背景に「モルダー&スカリー」が登場すればプレミアム演出となる。
「テロップ予告の文字色が虹色だった場合もXTRA-RUSH突入濃厚となる。SANKYO系キャラクターが登場するプレミアムも満載で、リーチ後背景に[[夢夢ちゃん]]&[[ドラムくん]]が登場する演出が発生したらXTRA-RUSH突入確定である。
*UFO-ZONE中プレミアム
:: テロップに「Luckyモード」「ｷﾀ――ヽ(∀ﾟ )人(ﾟ∀ﾟ)人( ﾟ∀)ノ――!!」「大当りモード?」のいずれかが出現したらXTRA-RUSH突入濃厚となる。他のプレミアム演出として、シャッター予告でモルダー&スカリーが登場するパターンも存在する。
*XTRA-RUSH中プレミアム
:: ドット変化で「V」「BONUS」「アタリ」「つづく」「XXX」が発生したらプレミアムパターンとなる。
前兆として発生するシャッター予告は金シャッターが閉まれば大当たり濃厚となる。

;大当たり楽曲一覧{{Sfn|双葉社|2011|p=60}}
{| class="wikitable" style="margin-left: 0px; margin-right: auto;"
|+
|-
! 連チャン回数!! 楽曲
|-
| 1〜5連|| XTRA RUSH
|-
| 6〜10連|| I Want To Belive
|-
| 11〜15連|| ゴースト Remix
|-
| 16〜20連|| Plastic Machine
|-
| 21〜25連|| パトラッシュ Remix
|-
| 26〜30連|| Psychic
|-
| 31〜35連|| ゼウス Remix
|-
| 36〜40連|| Blood Rain
|-
| 41〜45連|| 兄貴 Remix
|-
| 46〜50連|| X-Roll
|-
| 51〜55連|| 空手OH! Remix
|-
| 56〜60連|| caution
|-
| 61〜65連|| マジカルカーペット Remix
|-
| 66〜70連|| X-FILE
|-
| 71〜75連|| Paranoia
|-
| 76〜80連|| もののけ Remix
|-
| 81〜85連|| Telling Truth
|-
| 86〜90連|| 道路工事 Remix
|-
| 91〜95連|| Symphony or Die
|-
| 96〜100連|| クィーン Remix
|}

==関連項目==
*[[X-ファイル]]
*[[夢夢ちゃん]]
*[[ドラムくん]]

== 脚注 ==
=== 出典 ===
{{Reflist}}
=== 参考文献 ===
* {{Citation|和書|author=福井理編著|date=2020-12-25|title=パチンコ必勝ガイド CRデジパチ大図鑑|publisher=ガイドワークス|isbn=978-4-86710-138-4|ref={{SfnRef|ガイドワークス|2020}} }}
* {{Citation|和書|author=赤坂了生編著|date=2011-08-28|title=パチンコ攻略マガジン 2011 8•28号|publisher=双葉社|ref={{SfnRef|双葉社|2011}} }} 雑誌コード 26514-8/28。

==外部リンク==
*[https://www.sankyo-fever.jp/history/machine_detail/id_368.php X-FILES | SANKYOヒストリー | SANKYOファンサイト] 2022年7月20日閲覧。

[[Category:SANKYO]]
{{DEFAULTSORT:えつくすふあいる}}
[[Category:X-ファイル]]
[[Category:パチンコ機種]]


text:
# Exocentrus exocentroides
Exocentrus exocentroides is een keversoort uit de familie van de boktorren (Cerambycidae). De wetenschappelijke naam van de soort werd voor het eerst geldig gepubliceerd in 1864 door Thomson.

title: Exocentrus exocentroides

wikitext:
{{Taxobox insect
| naam = ''Exocentrus exocentroides''
| titelweergave = cursief
| afbeelding =
| afbeeldingtekst =
| orde = [[Kevers|Coleoptera]] (Kevers)
| familie = [[Boktorren|Cerambycidae]] (Boktorren)
| onderfamilie = [[Lamiinae]]
| geslacht = ''[[Exocentrus]]''
| w-naam = ''Exocentrus exocentroides''
| auteur = [[Carl Gustaf Thomson|Thomson]]
| datum = 1864
| haakjes = ja
| commons =
| species =
}}
'''''Exocentrus exocentroides''''' is een [[kevers]]oort uit de familie van de [[Boktorren|boktorren (Cerambycidae)]]. De wetenschappelijke naam van de soort werd voor het eerst geldig gepubliceerd in 1864 door Thomson.<ref>{{Brontabel|9999-Cerambycidae}} (bezocht 30 januari 2014)</ref>

{{Appendix}}
{{Beginnetje|biologie|2014|02|17}}

[[Categorie:Exocentrus|exocentroides]]

title: Exocentrus exocentroides

Klasse: Insecta (Insecten)

Orde: Coleoptera (Kevers)

Familie: Cerambycidae (Boktorren)

Onderfamilie: Lamiinae

Geslacht: Exocentrus

title: Soort

Portaal: Biologie · Insecten


text:
# Вигодянський Валерій Григорович
Вале́рій Григо́рович Вигодя́нський — полковник Збройних сил України.

## Життєпис
У лавах ЗСУ з 2002 року. У часі війни — командир батареї керованих протитанкових ракет, 95-та аеромобільна бригада.
Поранений під час одного з обстрілів, вчинених терористами — куля увійшла в шию та вийшла під лопаткою, проте не зачепила життєво важливих органів. На реабілітації в Київському військовому шпиталі.
Станом на лютий 2019 року — командир гсадн БрАГ; 95-та аеромобільна бригада.

## Нагороди
За особисту мужність, сумлінне та бездоганне служіння Українському народові, зразкове виконання військового обов'язку відзначений — нагороджений
- 15 вересня 2015 року — орденом Богдана Хмельницького III ступеня.

title: Вигодянський Валерій Григорович

wikitext:
{{Військовик2
| ім'я                =Вигодянський Валерій Григорович
| оригінал імені      =
| портрет             =
| ім'я при народженні =
| дата народження     =1985
| місце народження    =
| дата смерті         =
| місце смерті        =
| причина смерті      =
| прізвисько          =
| країна              = {{UKR}}
| вид збройних сил    = {{fЗСУ}}
| рід військ          =[[Файл:Ukr_airborne.jpg|20px]] [[Високомобільні десантні війська (Україна)|Десантні війська]]
| роки служби         =
| звання              = {{Ранг|країна=Україна|звання=Капітан}}
| формування          = {{95 ОАеМБр ЗСУ|2}}
| командування        =
| битви               =[[Війна на сході України]]
| нагороди            = {{(!}} style="background: transparent"
{{!}} {{Орден Богдана Хмельницького III ступеня (Україна)}}
{{!)}}
| університет         =
| signature           =
| інше                =
}}
'''Вале́рій Григо́рович Вигодя́нський''' — полковник Збройних сил України.

== Життєпис ==
У лавах ЗСУ з 2002 року. У часі війни — командир батареї керованих протитанкових ракет, [[95-та окрема аеромобільна бригада (ЗСУ)|95-та аеромобільна бригада]].

Поранений під час одного з обстрілів, вчинених терористами — куля увійшла в шию та вийшла під лопаткою, проте не зачепила життєво важливих органів. На реабілітації в Київському військовому шпиталі.

Станом на лютий 2019 року — командир гсадн БрАГ; 95-та аеромобільна бригада.

== Нагороди ==
За особисту [[мужність]], сумлінне та бездоганне служіння Українському народові, зразкове виконання військового обов'язку відзначений — нагороджений
* 15 вересня 2015 року — орденом Богдана Хмельницького III ступеня.

== Джерела ==
* {{УПУ|546/2015|15 вересня 2015|Про відзначення державними нагородами України|http://www.president.gov.ua/documents/5462015-19433}}
* [http://www.eramedia.com.ua/article/213071-ya_voyuyu_za_za_ditinu_drujinu_matr_batka_za_svoyu_zemlyu__valer/ Я воюю за дитину, дружину, матір, батька. За свою землю — Валерій Вигодянський]{{Недоступне посилання|date=червень 2019 |bot=InternetArchiveBot }}
* [https://declarations.com.ua/declaration/nacp_f137824b-0e72-4d39-a977-312d23447bf9 Декларації] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190629072000/https://declarations.com.ua/declaration/nacp_f137824b-0e72-4d39-a977-312d23447bf9 |date=29 червня 2019 }}
{{Учасники РУВ}}
{{ukr-mil-bio-stub}}

title: Загальна інформація

title: Військова служба

Приналежність: Україна

Вид ЗС: Збройні сили

Рід військ: Десантні війська

Формування: 95 ОАеМБр

Війни / битви: Війна на сході України


text:
# Piera Tizzoni
Piera Tizzoni (Torino, 14 febbraio 1940) è un'ex lunghista e velocista italiana.
Fu due volte campionessa italiana assoluta del salto in lungo e quattro volte della staffetta 4×100 metri tra il 1955 e il 1960. Nel 1960 prese parte ai Giochi olimpici di Roma dove arrivò quinta nella staffetta 4×100 metri con Letizia Bertoni, Sandra Valenti e Giuseppina Leone, mentre non superò le fasi di qualificazione nel salto in lungo.

## Palmarès
| Anno | Manifestazione  | Sede | Evento                | Risultato     | Prestazione | Note |
| ---- | --------------- | ---- | --------------------- | ------------- | ----------- | ---- |
| 1960 | Giochi olimpici | Roma | Salto in lungo        | elim. qualif. | 5,65 m      |      |
| 1960 | Giochi olimpici | Roma | Staffetta 4×100 metri | 5ª            | 45"80       |      |

## Campionati nazionali
- 2 volte campionessa italiana assoluta del salto in lungo (1959, 1960)
- 4 volte campionessa italiana assoluta della staffetta 4×100 metri (1955, 1956, 1958, 1959)

1955
- Oro ai campionati italiani assoluti di atletica leggera, staffetta 4×100 metri - 48"7

1956
- Oro ai campionati italiani assoluti di atletica leggera, staffetta 4×100 metri - 48"3

1958
- Oro ai campionati italiani assoluti di atletica leggera, staffetta 4×100 metri - 48"0

1959
- Oro ai campionati italiani assoluti di atletica leggera, salto in lungo - 5,60 m
- Oro ai campionati italiani assoluti di atletica leggera, staffetta 4×100 metri - 47"9

1960
- Oro ai campionati italiani assoluti di atletica leggera, salto in lungo - 5,78 m

wikiname: itwiki

title: Piera Tizzoni

in_language: it

wikitext:
{{Sportivo
|Nome = Piera Tizzoni
|Immagine =
|Didascalia =
|Sesso = F
|CodiceNazione = {{ITA}}
|Disciplina = Atletica leggera
|Specialità = [[Salto in lungo]]<br />[[Velocità (atletica leggera)|Velocità]]
|Categoria =
|Record =
{{Prestazione|[[100 metri piani|100 m]]|12"1|1959}}
{{Prestazione|[[Salto in lungo|Lungo]]|5,91 m|1959}}
|Società =
|TermineCarriera =
|Squadre =
|SquadreNazionali =
{{Carriera sportivo
|1958-1960|{{Naz|AL|ITA}}|5
}}
|Palmares =
|Aggiornato =
}}
{{Bio
|Nome = Piera
|Cognome = Tizzoni
|Sesso = F
|LuogoNascita = Torino
|GiornoMeseNascita = 14 febbraio
|AnnoNascita = 1940
|LuogoMorte =
|GiornoMeseMorte =
|AnnoMorte =
|Epoca = 1900
|Attività = ex lunghista
|Attività2 = velocista
|Nazionalità = italiana
}}

Fu due volte campionessa italiana assoluta del salto in lungo e quattro volte della staffetta 4×100 metri tra il 1955 e il 1960. Nel 1960 prese parte ai [[Giochi della XVII Olimpiade|Giochi olimpici di Roma]] dove arrivò quinta nella [[staffetta 4×100 metri]] con [[Letizia Bertoni]], [[Sandra Valenti]] e [[Giuseppina Leone]], mentre non superò le fasi di qualificazione nel [[salto in lungo]].

== Palmarès ==
{| class=wikitable
|- bgcolor="cccccc"
!Anno!!Manifestazione!!Sede!!Evento!!Risultato!!Prestazione!!Note
|-
|rowspan=2 align="center" |1960
|rowspan=2|[[Giochi della XVII Olimpiade|Giochi olimpici]]
|rowspan=2|{{Bandiera|ITA}} [[Roma]]
|[[Salto in lungo]]
|align="center" |''elim. qualif.''
|align="center" |5,65 m
|align="center" |
|-
|[[Staffetta 4×100 metri]]
|align="center" |5ª
|align="center" |45"80
|align="center" |
|}

== Campionati nazionali ==
* '''2''' volte [[Campioni italiani assoluti di atletica leggera - Salto in lungo femminile|campionessa italiana assoluta del salto in lungo]] (1959, 1960)
* '''4''' volte [[Campioni italiani assoluti di atletica leggera - Staffetta 4×100 metri femminile|campionessa italiana assoluta della staffetta 4×100 metri]] (1955, 1956, 1958, 1959)

;1955
* {{Med|O|CI|nome}} ai [[Campionati italiani assoluti di atletica leggera 1955|campionati italiani assoluti di atletica leggera]], staffetta 4×100 metri - 48"7

;1956
* {{Med|O|CI|nome}} ai [[Campionati italiani assoluti di atletica leggera 1956|campionati italiani assoluti di atletica leggera]], staffetta 4×100 metri - 48"3

;1958
* {{Med|O|CI|nome}} ai [[Campionati italiani assoluti di atletica leggera 1958|campionati italiani assoluti di atletica leggera]], staffetta 4×100 metri - 48"0

;1959
* {{Med|O|CI|nome}} ai [[Campionati italiani assoluti di atletica leggera 1959|campionati italiani assoluti di atletica leggera]], salto in lungo - 5,60 m
* {{Med|O|CI|nome}} ai campionati italiani assoluti di atletica leggera, staffetta 4×100 metri - 47"9

;1960
* {{Med|O|CI|nome}} ai [[Campionati italiani assoluti di atletica leggera 1960|campionati italiani assoluti di atletica leggera]], salto in lungo - 5,78 m

== Collegamenti esterni ==
* {{Collegamenti esterni}}

{{Portale|atletica leggera|biografie}}

title: Piera Tizzoni

Nazionalità: Italia

Peso: 53 kg

title: Atletica leggera

Specialità: Salto in lungo · Velocità

title: Record

title: Nazionale

Italia · 5


text:
# Бахмаро
Бахмаро́ (груз. ბახმარო) — горный посёлок городского типа (даба) и курорт в Чохатаурском муниципалитете края Гурия, Грузия. Находится на высоте около 2000 метров над уровнем моря и известно своим целебным климатом. Популярно в Грузии как горный курорт для лёгочных заболеваний, сезон длится с конца июня по начало сентября.
В советское время курорт практически не развивался, большинство домов обветшало и пришло в упадок. В период правления президента Михаила Саакашвили в селе было построено несколько объектов туристической инфраструктуры. В 2018 году премьер-министр Мамука Бахтадзе объявил о разработке плана развития курорта.
Село известно необычной для Грузии конструкцией деревянных домов, приподнятых над землёй на деревянных опорах на полтора-два метра.

wikiname: ruwiki

title: Бахмаро

in_language: ru

wikitext:
{{НП-Грузия
 |статус                 = посёлок городского типа
 |русское название       = Бахмаро
 |оригинальное название  = {{lang-ka|ბახმარო}}
 |изображение            = ბახმაროს საერთო ხედი.jpg
 |подчинение             =
 |герб                   =
 |флаг                   = <!-- Название изображения и {{!}}border если необходима рамка-->
 |ширина флага           = <!-- Параметр для возможности изменения ширины изображения флага-->
 |ширина герба           = <!-- Параметр для возможности изменения ширины изображения герба-->
 |lat_deg =41.85177|lat_dir =N
 |lon_deg =42.325610|lon_dir =E
 |CoordAddon             =
 |CoordScale             = 20000
 |ЯндексКарта            =
 |размер карты страны    =
 |размер карты региона   =
 |размер карты района    =
 |вид региона            = Административное деление Грузии{{!}}Край
 |регион                 = [[Гурия]]
 |регион в таблице       = Гурия
 |район                  = Чохатаурский муниципалитет
 |район в таблице        = Чохатаурский муниципалитет{{!}}Чохатаурский
 |вид общины             =
 |община                 =
 |община в таблице       =
 |карта страны           = <!-- альтернативная, но с такими же координатами краёв -->
 |карта региона          = <!-- альтернативная, но с такими же координатами краёв -->
 |карта района           = <!-- альтернативная, но с такими же координатами краёв -->
 |внутреннее деление     =
 |вид главы              =
 |глава                  =
 |дата основания         = 1875 год
 |первое упоминание      =
 |прежние имена          =
 |статус с               =
 |площадь                =
 |вид высоты             =
 |высота центра НП       =
 |климат                 =
 |население              = 0
 |год переписи           = 2014
 |плотность              =
 |агломерация            =
 |национальный состав    =
 |конфессиональный состав=
 |этнохороним            =
 |телефонный код         =
 |почтовый индекс        =
 |почтовые индексы       =
 |цифровой идентификатор =
 |сайт                   =
 |язык сайта             =
 |язык сайта 2           =
 |язык сайта 3           =
 |язык сайта 4           =
 |язык сайта 5           =
 |add1n                  =
 |add1                   =
 |add2n                  =
 |add2                   =
 |add3n                  =
 |add3                   =
}}
'''Бахмаро́''' ({{lang-ka|ბახმარო}}) — горный [[Посёлки городского типа Грузии|посёлок городского типа]] (даба) и курорт в [[Чохатаурский муниципалитет|Чохатаурском муниципалитете]] края [[Гурия]], [[Грузия]]. Находится на высоте около 2000 [[метр]]ов [[Высота над уровнем моря|над уровнем моря]] и известно своим целебным климатом. Популярно в Грузии как горный курорт для лёгочных заболеваний, сезон длится с конца июня по начало сентября.

В советское время курорт практически не развивался, большинство домов обветшало и пришло в упадок. В период правления президента [[Михаил Саакашвили|Михаила Саакашвили]] в селе было построено несколько объектов туристической инфраструктуры. В 2018 году премьер-министр [[Бахтадзе, Мамука|Мамука Бахтадзе]] объявил о разработке плана развития курорта<ref name=bakhtadze2018>{{cite web|url=https://sputnik-georgia.ru/tourism/20180820/241755917/Plan-razvitija-kurorta-Bahmaro-razrabotan-v-pravitelstve.html|title=План развития курорта Бахмаро разработан в правительстве|subtitle=|author=|author-link=|coauthors=|quote=|date=2018-08-20|format=|work=|publisher=Sputnik-Georgia|access-date=2018-08-20|lang=|description=|url-status=live|archive-url=https://www.webcitation.org/71o0P07Rv?url=https://sputnik-georgia.ru/tourism/20180820/241755917/Plan-razvitija-kurorta-Bahmaro-razrabotan-v-pravitelstve.html|archive-date=2018-08-20}}</ref>.

Село известно необычной для Грузии конструкцией деревянных домов, приподнятых над землёй на деревянных опорах на полтора-два метра.

== Примечания ==
{{примечания}}

{{Georgia-geo-stub}}
{{Чохатаурский муниципалитет}}

[[Категория:Населённые пункты Чохатаурского муниципалитета]]
[[Категория:Горноклиматические курорты Грузии]]

title: Бахмаро

Бахмаро:
груз. ბახმარო
41°51′06″ с. ш. 42°19′32″ в. д.

Страна: Грузия

Край: Гурия

Муниципалитет: Чохатаурский

title: История и география

title: Население

Население:
0 человек (2014)
Бахмаро