text:
# Архангельська область
Арха́нгельська о́бласть — область на півночі Росії. До її складу входить Ненецький автономний округ.
Утворена 23 вересня 1937 при розділі Північної області РРФСР. Входить до складу Північно-Західного федерального округу. Адміністративний центр  — м. Архангельськ

## Географічне положення й клімат
Область розташована на півночі Східно-Європейської рівнини. Обмивається Білим, Баренцевим, Печорським і Карським морями. Через близьку відстань до арктичних морів і через малий вплив теплої течії Гольфстрим, клімат тут помірно континентальний, на північному сході — субарктичний, тобто прохолодне літо й тривала холодна зима. Характерна часта зміна повітряних мас, що надходять із Арктики й середніх широт.
На території Архангельської області розташовані мис Флігелі (крайня північна точка Росії, Європи і Євразії) і мис Фліссингський (крайня східна точка Європи).

## Тваринний і рослинний світ
Архангельська область здебільшого входить у зону тайги й тундри, виняток становлять архіпелаги Нова Земля й Земля Франца-Йосипа, острів Вікторія — вони відносяться до арктичних пустель. Найпоширеніша порода лісів — ялинник, на другому місці — соснові ліси. Ялиця й модрина зустрічаються тільки на сході області.
Із птахів в Архангельській області водяться: тетерев, глухар, орябок, дятел, синиця, снігур, підкоришник, а також занесені в Червону Книгу орлан-білохвост, скопи, беркут, бородата неясить, сірий журавель.
З арктичних ссавців звичайні ведмідь білий, морж, нерпа кільчаста, тюлень лисун гренландський, лахтак («морський заєць»).
Зі звірів тайги характерні лось, олень благородний, ведмідь бурий, рись, росомаха, вовк, лисиця, вивірка лісова, куниця лісова, норка європейська, бобер європейський, ондатра, бурундук, заєць білий.

## Історія
Архангельська область утворена 23 вересня 1937 року. До Жовтневої революції більша частина території нинішньої області входила до складу Архангельської губернії. Остання була ліквідована 14 січня 1929 — Архангельська, Вологодська й Північно-Двінська губернії утворювали Північний край. 15 липня 1929 у Північному краї було утворено Ненецький національний округ (зараз Ненецький автономний округ). Північний край після виділення Комі АРСР (5 грудня 1936) було перетворено на Північну область, 23 вересня 1937) розділену на Архангельську й Вологодську області. До складу Архангельської області, крім території колишньої Архангельської губернії, увійшли також два колишні повіти (Вельський і Каргопольський) Вологодської губернії й 9 районів колишньої Північно-Двінської губернії. У 1940 році (за іншими відомостями, у березні 1941) з Архангельської області до складу Кіровської області було передано 3 райони: Опаринський, Лальський (пізніше Лузький) і Подосиновський. Наприкінці 1959 року з Ненецького національного округу до складу Комі АРСР відійшла невелика територія з робочим селищем Хальмер-Ю.

## Населення й національний склад
За даними переписи населення 2002 року населення Архангельської області склало 1 294 993 осіб, з них:
- Росіяни — 1 232 996 (95,21 %)
- Українці — 26 529 (2,05 %)
- Білоруси — 9 986 (0,77 %)
- Татари — 3 072 (0,24 %)
- Азербайджанці — 2 965 (0,23 %)
- Чуваші — 1 786 (0,14 %)
- Особи, що не вказали національність — 1 554 (0,12 %)
- Німці — 1 546 (0,12 %)
- Молдовани — 1 280 (0,1 %)
- Комі — 1 235 (0,1 %)
- Вірмени — 1 133 (0,09 %)

## Адміністративній поділ

### Міські округи
| Міський округ | Населення (2006) |
| Архангельськ  | 355 813          |
| Коряжма       | 42 831           |
| Котлас        | 72 694           |
| Мирний        | 28 935           |
| Новодвінськ   | 42 537           |
| Сєверодвінськ | 197 135          |

### Муніципальні райони
| Муніципальне утворення              | Населення (2006) | Адміністративний центр   | Населення райцентру (2002) |
| Вельський муніципальний район       | 59,8 тис. (2007) | м. Вельськ               | 26 210 (2006)              |
| Верхнетоємський муніципальний район | 20,7 тис. (2007) | село Верхня Тойма        | 3 940                      |
| Вілегодський муніципальний район    | 12 137           | село Ільїнсько-Подомське | 2 973                      |
| Виноградовський муніципальний район | 20 153           | смт Березнік             | 6 450 (2006)               |
| Каргопольський муніципальний район  | 20 864           | м. Каргополь             | 11 007 (2006)              |
| Коноський муніципальний район       | 29 233           | смт Коноша               | 12 306 (2006)              |
| Котласький муніципальний район      | 22 835           | в місті Котлас           |                            |
| Красноборський муніципальний район  | 16 236           | село Красноборськ        | 5 030                      |
| Ленський муніципальний район        | 15 077           | село Яренськ             | 4 085                      |
| Лешуконський муніципальний район    | 9 620            | село Лешуконське         | 5 003                      |
| Мезенський муніципальний район      | 12 760           | м. Мезень                | 3 813 (2006)               |
| МУ Нова Земля                       | 2 724            | смт Бєлуш'я Губа         | 2 630 (2006)               |
| Няндомський муніципальний район     | 32 449           | м. Няндома               | 22 136 (2006)              |
| Онезький муніципальний район        | 15 870           | м. Онега                 | 22 797                     |
| Пінезький муніципальний район       | 32 198           | село Карпогори           | 4 617                      |
| Плєсецький муніципальний район      | 54 196           | смт Плєсецк              | 10 460 (2006)              |
| Приморський муніципальний район     | 26 831           | м. Архангельськ          |                            |
| Соловецький муніципальний район     | 873              | селище Соловецький       | 955                        |
| Уст'янський муніципальний район     | 34 853           | смт Октябрський          | 9 758 (2006)               |
| Холмогорський муніципальний район   | 28 800           | село Холмогори           | 4 592                      |
| Шенкурський муніципальний район     | 17 764           | м. Шенкурськ             | 5 922 (2006)               |

### Острови
- Земля Франца-Йосипа
- Нова Земля
- Колгуєв
- Соловецькі острови
- Вікторія

## Економіка

### Промисловість
Архангельська область має розвинену рибну, лісову, деревообробну й целюлозно-паперову промисловість, є машинобудування, головним чином обслуговуючи ту ж рибну й деревообробну промисловості, а також виконуючи оборонні замовлення. Основні промислові центри: Архангельськ, Котлас, Сєверодвінськ, Новодвінськ, Коряжма, Вельськ.

### Космодром
На території області, біля міста Мирний розташовано космодром «Плесецьк».

### Корисні копалини
В області є родовища нафти, газу, алмазів, торфу. Найзначніші родовища гіпсів в Росії — Звозьке родовище, вапняків і ангідридів. На півдні області (Сольвичегодськ, Коряжма) залягають потужні шари кам'яної солі.

wikiname: ukwiki

title: Архангельська область

in_language: uk

wikitext:
{{Суб'єкт РФ
| UkNm = Архангельська область
| RuNm = Архангельская область
| FSFlag =
| FSCoA =
| FlagLnk = Прапор Архангельської області
| CoALnk = Герб Архангельської області
| FSMapName = Arkhangelsk Oblast
| FSCtrWhat = Обласний центр
| FSCtrNm = [[Архангельськ]]
| AreaRnk = 13-а
| TotArea = 589 900
| WaterPrcnt = 0,2
| PopRnk =
| PopQty = 898434 <ref>{{Cite web |url= https://ru.m.wikipedia.org/wiki/%D0%90%D1%80%D1%85%D0%B0%D0%BD%D0%B3%D0%B5%D0%BB%D1%8C%D1%81%D0%BA%D0%B0%D1%8F_%D0%BE%D0%B1%D0%BB%D0%B0%D1%81%D1%82%D1%8C#cite_note-2025AA-6 |title=Росстат - оцінка чисельності населення станом на 2025 }}</ref>
| PopCtDate = 2025
| PopDens = 2.1
| FedDistrNm = [[Північно-Західний федеральний округ|Північно-Західний]]
| EcRegNm = [[Північний економічний район|Північний]]
| OfLangs = [[російська мова|російська]]
| CadNo = 29
}}
'''Арха́нгельська о́бласть''' — область на півночі Росії. До її складу входить [[Ненецький автономний округ]].
Утворена 23 вересня [[1937]] при розділі [[Північна область (1936—1937)|Північної області]] [[РРФСР]]. Входить до складу [[Північно-Західний федеральний округ|Північно-Західного федерального округу]]. Адміністративний центр  — м. [[Архангельськ]]

== Географічне положення й клімат ==
Область розташована на півночі [[Східно-Європейська рівнина|Східно-Європейської рівнини]]. Обмивається [[Біле море|Білим]], [[Баренцеве море|Баренцевим]], [[Печорське море|Печорським]] і [[Карське море|Карським]] морями. Через близьку відстань до арктичних морів і через малий вплив теплої течії [[Гольфстрим]], клімат тут помірно континентальний, на північному сході — [[субарктичний клімат|субарктичний]], тобто прохолодне літо й тривала холодна зима. Характерна часта зміна повітряних мас, що надходять із Арктики й середніх широт.

На території Архангельської області розташовані [[мис Флігелі]] (крайня північна точка Росії, Європи і Євразії) і мис [[Фліссингський]] (крайня східна точка Європи).

== Тваринний і рослинний світ ==
Архангельська область здебільшого входить у зону тайги й тундри, виняток становлять архіпелаги [[Нова Земля]] й [[Земля Франца-Йосипа]], [[Вікторія (острів, Росія)|острів Вікторія]] — вони відносяться до арктичних пустель. Найпоширеніша порода [[ліс]]ів — [[Ялинник (ліс)|ялинник]], на другому місці — [[соснові ліси]]. [[Ялиця]] й [[модрина]] зустрічаються тільки на сході області.

Із птахів в Архангельській області водяться: [[тетерев]], [[глухар]], [[Орябок (рід)|орябок]], [[дятел]], [[синиця]], [[снігур]], [[підкоришник]], а також занесені в Червону Книгу [[орлан-білохвост]], [[скопи]], [[беркут]], [[бородата неясить]], [[сірий журавель]].

З арктичних ссавців звичайні [[ведмідь білий]], [[морж]], [[нерпа кільчаста]], тюлень [[лисун гренландський]], [[лахтак]] («морський заєць»).
Зі звірів тайги характерні [[лось]], [[олень благородний]], [[ведмідь бурий]], [[рись]], [[росомаха]], [[вовк]], [[лисиця]], [[вивірка лісова]], [[куниця лісова]], [[норка європейська]], [[бобер європейський]], [[ондатра]], [[бурундук]], [[заєць білий]].

== Історія ==
Архангельська область утворена 23 вересня [[1937]] року. До Жовтневої революції більша частина території нинішньої області входила до складу [[Архангельська губернія|Архангельської губернії]]. Остання була ліквідована 14 січня [[1929]] — Архангельська, [[Вологодська губернія|Вологодська]] й [[Північно-Двінська губернія|Північно-Двінська]] губернії утворювали [[Північний край]]. 15 липня [[1929]] у Північному краї було утворено [[Ненецький національний округ]] (зараз [[Ненецький автономний округ]]). Північний край після виділення [[Комі АРСР]] (5 грудня [[1936]]) було перетворено на Північну область, 23 вересня [[1937]]) розділену на Архангельську й Вологодську області. До складу Архангельської області, крім території колишньої Архангельської губернії, увійшли також два колишні повіти ([[Вельський повіт|Вельський]] і [[Каргопольський повіт|Каргопольський]]) Вологодської губернії й 9 районів колишньої Північно-Двінської губернії. У [[1940]] році (за іншими відомостями, у березні [[1941]]) з Архангельської області до складу [[Кіровська область|Кіровської області]] було передано 3 райони: [[Опаринський район|Опаринський]], [[Лальський район|Лальський]] (пізніше [[Лузький район (Кіровська область)|Лузький]]) і [[Подосиновський район|Подосиновський]]. Наприкінці [[1959]] року з Ненецького національного округу до складу Комі АРСР відійшла невелика територія з робочим селищем [[Хальмер-Ю]].

== Населення й національний склад ==
За даними переписи населення [[2002]] року населення Архангельської області склало 1 294 993 осіб, з них:
* [[Росіяни]] — 1 232 996 (95,21 %)
* [[Українці]] — 26 529 (2,05 %)
* [[Білоруси]] — 9 986 (0,77 %)
* [[Татари]] — 3 072 (0,24 %)
* [[Азербайджанці]] — 2 965 (0,23 %)
* [[Чуваші]] — 1 786 (0,14 %)
* Особи, що не вказали національність — 1 554 (0,12 %)
* [[Німці]] — 1 546 (0,12 %)
* [[Молдовани]] — 1 280 (0,1 %)
* [[Комі (народ)|Комі]] — 1 235 (0,1 %)
* [[Вірмени]] — 1 133 (0,09 %)

== Адміністративній поділ ==

=== Міські округи ===

{| class="wikitable"
|- bgcolor=#5297FC
| '''[[Міський округ (Росія)|Міський округ]]'''
| '''Населення ([[2006]])'''
|-
| [[Архангельськ]]
| 355 813
|-
| [[Коряжма]]
| 42 831
|-
| [[Котлас]]
| 72 694
|-
| [[Мирний (Архангельська область)|Мирний]]
| 28 935
|-
| [[Новодвінськ]]
| 42 537
|-
| [[Сєверодвінськ]]
| 197 135
|}

=== Муніципальні райони ===

{| class="wikitable"
|- bgcolor=#5297FC
| '''[[Муніципальне утворення]]'''
| '''Населення ([[2006]])'''
| '''[[Адміністративний центр]]'''
| '''Населення райцентру ([[2002]])'''
|-
| [[Вельський муніципальний район]]
|59,8 тис. (2007)
| м. [[Вельськ]]
|26 210 (2006)
|-
| [[Верхнетоємський муніципальний район]]
|20,7 тис. (2007)
|село [[Верхня Тойма (Архангельська область)|Верхня Тойма]]
|3 940
|-
| [[Вілегодський муніципальний район]]
|12 137
|село [[Ільїнсько-Подомське]]
|2 973
|-
| [[Виноградовський муніципальний район]]
|20 153
|смт [[Березнік]]
|6 450 (2006)
|-
| [[Каргопольський муніципальний район]]
|20 864
| м. [[Каргополь]]
|11 007 (2006)
|-
| [[Коноський муніципальний район]]
|29 233
| смт [[Коноша]]
|12 306 (2006)
|-
| [[Котласький муніципальний район]]
|22 835
|в місті [[Котлас]]
|
|-
| [[Красноборський муніципальний район]]
|16 236
|село [[Красноборськ]]
|5 030
|-
| [[Ленський муніципальний район]]
|15 077
|село [[Яренськ]]
|4 085
|-
| [[Лешуконський муніципальний район]]
|9 620
|село [[Лешуконське]]
|5 003
|-
| [[Мезенський муніципальний район]]
|12 760
|м. [[Мезень (місто)|Мезень]]
|3 813 (2006)
|-
|МУ [[Нова Земля]]
|2 724
|смт [[Бєлуш'я Губа]]
|2 630 (2006)
|-
| [[Няндомський муніципальний район]]
|32 449
|м. [[Няндома]]
|22 136 (2006)
|-
| [[Онезький муніципальний район]]
|15 870
|м. [[Онега (місто)|Онега]]
|22 797
|-
| [[Пінезький муніципальний район]]
|32 198
|село [[Карпогори]]
|4 617
|-
| [[Плєсецький муніципальний район]]
|54 196
| смт [[Плєсецк]]
|10 460 (2006)
|-
| [[Приморський муніципальний район]]
|26 831
|м. [[Архангельськ]]
|
|-
| [[Соловецький муніципальний район]]
|873
|селище [[Соловецький (селище)|Соловецький]]
|955
|-
| [[Уст'янський муніципальний район]]
|34 853
|смт [[Октябрський (Архангельська область)|Октябрський]]
|9 758 (2006)
|-
| [[Холмогорський муніципальний район]]
|28 800
|село [[Холмогори (Холмогорський район)|Холмогори]]
|4 592
|-
| [[Шенкурський муніципальний район]]
|17 764
|м. [[Шенкурськ]]
|5 922 (2006)
|}

=== Острови ===
* [[Земля Франца-Йосипа]]
* [[Нова Земля]]
* [[Колгуєв]]
* [[Соловецькі острови]]
* [[острів Вікторія|Вікторія]]

{| class="toccolours" style="margin: 0 2em 0 2em"
|-
| bgcolor="#C0C0C0" | '''Населені пункти з кількістю мешканців понад 5 тисяч'''
 [[2007]]
|-
|

{| width="600" border="0" cellspacing="1" cellpadding="0"
|-  align="left"
| width="35%" style="font-family:Verdana, Arial;font-size:10px;font-weight:bold;" |  [[Архангельськ]]
| width="15%" style="font-family:Verdana, Arial;font-size:10px;" | 348,6
| width="35%" style="font-family:Verdana, Arial;font-size:10px;font-weight:bold;" |  [[Каргополь]]
| width="15%" style="font-family:Verdana, Arial;font-size:10px;" | 10,9
|-  align="left"
| style="font-family:Verdana, Arial;font-size:10px;font-weight:bold;" |  [[Сєверодвінськ]]
| style="font-family:Verdana, Arial;font-size:10px;" | 193,2
| style="font-family:Verdana, Arial;font-size:10px;" |  [[Плєсецьк]]
| style="font-family:Verdana, Arial;font-size:10px;" | 10,3
|-  align="left"
| style="font-family:Verdana, Arial;font-size:10px;font-weight:bold;" |  [[Котлас]]
| style="font-family:Verdana, Arial;font-size:10px;" | 59,3
| style="font-family:Verdana, Arial;font-size:10px;" |  [[Октябрський (Архангельська область)|Октябрський]]
| style="font-family:Verdana, Arial;font-size:10px;" | 9,7
|-  align="left"
| style="font-family:Verdana, Arial;font-size:10px;font-weight:bold;" |  [[Коряжма]]
| style="font-family:Verdana, Arial;font-size:10px;" | 42,8
| style="font-family:Verdana, Arial;font-size:10px;" |  [[Савінський]]
| style="font-family:Verdana, Arial;font-size:10px;" | 7,7
|-  align="left"
| style="font-family:Verdana, Arial;font-size:10px;font-weight:bold;" |  [[Новодвінск]]
| style="font-family:Verdana, Arial;font-size:10px;" | 42,3
| style="font-family:Verdana, Arial;font-size:10px;" |  [[Іскателей]]
| style="font-family:Verdana, Arial;font-size:10px;" | 7,2
|-  align="left"
| style="font-family:Verdana, Arial;font-size:10px;font-weight:bold;" |  [[Мирний (місто, Архангельська область)|Мирний]]
| style="font-family:Verdana, Arial;font-size:10px;" | 28,5
| style="font-family:Verdana, Arial;font-size:10px;" |  [[Березнік]]
| style="font-family:Verdana, Arial;font-size:10px;" | 6,4
|-  align="left"
| style="font-family:Verdana, Arial;font-size:10px;font-weight:bold;" |  [[Вельськ]]
| style="font-family:Verdana, Arial;font-size:10px;" | 26,1
| style="font-family:Verdana, Arial;font-size:10px;" |  [[Кулой (смт)|Кулой]]
| style="font-family:Verdana, Arial;font-size:10px;" | 6,4
|-  align="left"
| style="font-family:Verdana, Arial;font-size:10px;font-weight:bold;" |  [[Онега (місто)|Онега]]
| style="font-family:Verdana, Arial;font-size:10px;" | 22,5
| style="font-family:Verdana, Arial;font-size:10px;font-weight:bold;" |  [[Шенкурськ]]
| style="font-family:Verdana, Arial;font-size:10px;" | 5,9
|-  align="left"
| style="font-family:Verdana, Arial;font-size:10px;font-weight:bold;" |  [[Няндома]]
| style="font-family:Verdana, Arial;font-size:10px;" | 21,9
| style="font-family:Verdana, Arial;font-size:10px;" |  [[Сєвероонезьк]]
| style="font-family:Verdana, Arial;font-size:10px;" | 5,3
|-  align="left"
| style="font-family:Verdana, Arial;font-size:10px;font-weight:bold;" |  [[Нар'ян-Мар]]
| style="font-family:Verdana, Arial;font-size:10px;" | 19,2
| style="font-family:Verdana, Arial;font-size:10px;" |  [[Красноборськ]]
| style="font-family:Verdana, Arial;font-size:10px;" | 5,0 (2003)
|-  align="left"
| style="font-family:Verdana, Arial;font-size:10px;" |  [[Вичегодський]]
| style="font-family:Verdana, Arial;font-size:10px;" | 13,1
| style="font-family:Verdana, Arial;font-size:10px;" |  [[Лешуконське]]
| style="font-family:Verdana, Arial;font-size:10px;" | 5,0 (2003)
|-  align="left"
| style="font-family:Verdana, Arial;font-size:10px;" |  [[Коноша]]
| style="font-family:Verdana, Arial;font-size:10px;" | 12,2
| style="font-family:Verdana, Arial;font-size:10px;font-weight:bold;" |
| style="font-family:Verdana, Arial;font-size:10px;" |
|}
|}

== Економіка ==

=== Промисловість ===
Архангельська область має розвинену рибну, лісову, деревообробну й целюлозно-паперову промисловість, є машинобудування, головним чином обслуговуючи ту ж рибну й деревообробну промисловості, а також виконуючи оборонні замовлення. Основні промислові центри: [[Архангельськ]], [[Котлас]], [[Сєверодвінськ]], [[Новодвінськ]], [[Коряжма]], [[Вельськ]].

=== Космодром ===
На території області, біля міста [[Мирний (місто, Архангельська область)|Мирний]] розташовано космодром «[[Плесецьк]]».

=== Корисні копалини ===
В області є родовища нафти, [[газ]]у, [[алмаз]]ів, [[торф]]у. Найзначніші родовища гіпсів в Росії — [[Звозьке родовище]], вапняків і ангідридів. На півдні області ([[Сольвичегодськ]], [[Коряжма]]) залягають потужні шари кам'яної солі.

== Див. також ==
* [[Печера 60-річчя Жовтня]]
* [[Кенозерський національний парк]]

== Джерела ==
{{reflist|2|refs=
}}

== Література ==
* {{ref-ru}} {{книга |автор= |заголовок=Деревянные часовни Русского Севера (Республика Карелия, Республика Коми, Архангельская область, Вологодская область). Иллюстрированный перечень |посилання= |відповідальний= |місце={{М.}} |видавництво=Институт Наследия |рік=2005 |сторінок=224 |isbn= |ref= }}
* {{ref-ru}} {{книга |автор=Критский Ю. М. |заголовок=Кенозерье: история и культура (очерки, материалы, исследования) |відповідальний=подготовка текстов В. Н. Матонина |місце={{comment|Архангельск|Архангельськ}} |видавництво=Правда Севера |рік=2005 |сторінок=208 |isbn= |ref=Критский Ю. М. }}
* {{ref-ru}} {{книга |автор= |заголовок=Памятники архитектуры Русского Севера: Сб. статей |відповідальний=Отв. ред. Л. Д. Попова |місце={{comment|Архангельск|Архангельськ}} |видавництво= |рік=1998 |сторінок=304 |isbn= |ref=Попова Л. Д. }}
* {{ref-ru}} {{книга |автор=Чалая И. П., Шульгин П. М. |заголовок=Историко-культурные и природные территории Архангельской области и Ненецкого автономного округа |посилання= |відповідальний= |місце={{М.}} |видавництво=Институт Наследия |рік=2003 |сторінок=118 |isbn= |ref=Чалая и Шульгин }}

== Посилання ==
{{commonscat|Arkhangelsk Oblast}}
* [https://web.archive.org/web/20090802222137/http://194.226.88.3/staff/members/subject279966.html Представники регіону в Раді федерації] {{ref-ru}}
* [https://web.archive.org/web/20060109024037/http://www.arkhadm.gov.ru/ Адміністрація Архангельської області (офіційний сайт)] {{ref-ru}}
* [http://www.arhpress.ru/ Преса Архангельської області] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20071117034423/http://www.arhpress.ru/ |date=17 листопада 2007 }} {{ref-ru}}
* [http://www.arhnet.info/ Інформаційно-пошуковий портал Архангельської області] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20080701034402/http://www.arhnet.info/ |date=1 липня 2008 }} {{ref-ru}}
* [http://palaeoentomolog.ru/Collections/arkhangelsk.html Копалини комахи з території Архангельської області] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20070927231811/http://palaeoentomolog.ru/Collections/arkhangelsk.html |date=27 вересня 2007 }} {{ref-ru}}
* [http://nvk520.narod.ru/municipal/arhangelsk23092004.html Закон Архангельської області від 23 вересня 2004 року «Про статус і границі муніципальних утворень в Архангельській області»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20071221151410/http://nvk520.narod.ru/municipal/arhangelsk23092004.html |date=21 грудня 2007 }} {{ref-ru}}
* [https://web.archive.org/web/20081014145925/http://www.terrus.ru/cgi-bin/allrussia/v3_index.pl?act=reg&id=29 Архангельська область у довіднику — каталозі «Уся Росія»] {{ref-ru}}

{{Розташування2|nw=[[Біле море]]|n=[[Північний Льодовитий океан]]
[[Баренцеве море]]
[[Карське море]]|ne={{RUS-NEN}}|w={{RUS-KR}}|e={{RUS-KO}}|sw={{RUS-VLG}}|s={{RUS-VLG}}|se={{RUS-KIR}}}}
{{Архангельська область}}
{{Росія}}
{{Північно-Західний федеральний округ}}
{{ac}}
{{Портали|Географія|Росія|Європа}}

[[Категорія:Області Росії]]
[[Категорія:Архангельська область| ]]
[[Категорія:Баренц-регіон]]
[[Категорія:Держави і території, засновані 1937]]

title: рос. Архангельская область

Країна: Росія

Фед. округ: Північно-Західний

Адмін. центр: Архангельськ

Глава: Орлов Ігор Анатолійович

Дата утворення: 23 вересня 1937

title: Географія

• найвища точка: Mount Kruzenshtern

title: Населення

Оф. мови: російська

title: Економіка

Економ. район: Північний

title: Коди

ISO 3166-2: RU-ARK

title: Карти

Карти: Архангельська область на карті суб'єктів Російської Федерації

title: рос. Архангельская область

Прапор Архангельської області: Герб Архангельської області


text:
# درب الأردن
درب الأردن ممرٌ سياحيّ للمشي الطويل يمتد لمسافة 650 كيلومتراً (400 ميلاً) عبورًا في الأردن، اُستحدثت جمعية درب الأردن عام 2015 بغرض استدامته وتطويره.

## التاريخ
أقدم طريق في الأردن طريق تجارة قديم يعرف اليوم باسم "طريق الملك السريع"، وأمتد من مصر إلى سوريا مروراً بالأردن. يُعتقد أن الأنبياء: موسى، وعيسى، ومحمد قد مشوا على طول ما يعرف حالياً بطريق الأردن.
طُبقت فكرة طريق نزهة يمتد عبر الأردن عام 1990 عندما وُجد أن وادي رم يمكن أن يكون وجهة سياحية لتسلق الصخور. تلقت الفكرة تشجيع وتمويل فقط عندما أنشأت جمعية طريق الأردن عام 2015. شارك المتطوعون والممولون من القطاع الخاص في تنمية أول طريق نزهة أردني وطني. شاركت الملكة رانيا مجموعة من الرحالة المدونين عام 2017 لنزهة قصيرة.

## الطريق
وصفت العديد من وكالات السفر الطريق "بطريق أنكأ الشرق الأوسط". سينفع الطريق قطاع السياحة الأردني عندما يبدأ بالتعافي من الركود الذي شهده بسبب الاضطرابات الإقليمية في أوائل 2010 بسبب الربيع العربي.
يمتد الطريق من أم قيس في شمال الأردن إلى المدينة الساحلية العقبة في جنوبه. يمر الطريق خلال 52 قرية وبلدة، لكن الطريق قُسم إلى 35 قسماً. يأخذ طول الطريق 40 يوماً لإكماله.
تلقى الطريق تغطية إعلامية واسعة بعد نشأته، وعدته كل من ناشيونال جيوغرافيك وصحيفة الصنداي تايمز، وصحيفة الغارديان، وشركة كونديناست، ومجلة فوغ، ولونلي بلانيت. من أفضل الوجهات السياحية في العالم للزيارة عام 2018.

wikiname: arwiki

title: درب الأردن

in_language: ar

wikitext:
{{يتيمة|تاريخ =فبراير 2023}}
[[ملف:Jordan Trail marker.jpg|تصغير|علامة على درب الأردن بين بيت إديس وراسون]]
'''درب الأردن''' ممرٌ سياحيّ للمشي الطويل يمتد لمسافة 650 كيلومتراً (400 ميلاً) عبورًا في [[الأردن]]، اُستحدثت جمعية درب الأردن عام 2015 بغرض استدامته وتطويره.

== التاريخ ==
أقدم طريق في الأردن طريق تجارة قديم يعرف اليوم باسم "طريق الملك السريع"، وأمتد من [[مصر]] إلى [[سوريا]] مروراً بالأردن.<ref name="JTAw">{{استشهاد ويب
| مسار = http://www.jordantrail.org/about/
| عنوان = About Jordan Trail
| تاريخ = 1 January 2017
| عمل = jordantrail.org
| تاريخ الوصول = 13 March 2018
|مسار أرشيف= https://web.archive.org/web/20230223025058/https://jordantrail.org/about/|تاريخ أرشيف=2023-02-23}}</ref> يُعتقد أن الأنبياء: [[موسى]]، و[[عيسى بن مريم|عيسى]]، و[[محمد]] قد مشوا على طول ما يعرف حالياً بطريق الأردن.<ref name="NatGeo">Duckett, Maryellen, Kennedy. [https://www.nationalgeographic.com/travel/features/best-trips-destinations-2018/#cover "Places You Need to Visit in 2018"], ''[[ناشونال جيوغرافيك (مجلة)]]''. Accessed March 20, 2018. "The Jordan Trail highlights the country’s most scenic sites.... It’s believed that Jesus, Moses, and Mohammed all walked this path." {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210131105230/https://www.nationalgeographic.com/travel/features/best-trips-destinations-2018/|date=2021-01-31}}</ref>

طُبقت فكرة طريق نزهة يمتد عبر الأردن عام 1990 عندما وُجد أن [[وادي رم]] يمكن أن يكون وجهة سياحية [[تسلق الصخور|لتسلق الصخور]].<ref name="TT">{{استشهاد ويب
| مسار = https://www.telegraph.co.uk/travel/destinations/middle-east/jordan/articles/new-walking-trail-in-jordan/
| عنوان = Walking through history on the spectacular Jordan Trail
| تاريخ = 27 November 2017
| عمل = The Daily Telegraph
| تاريخ الوصول = 13 March 2018
|مسار أرشيف= https://web.archive.org/web/20230223025211/https://www.telegraph.co.uk/travel/destinations/middle-east/jordan/articles/new-walking-trail-in-jordan/|تاريخ أرشيف=2023-02-23}}</ref> تلقت الفكرة تشجيع وتمويل فقط عندما أنشأت جمعية طريق الأردن عام 2015.<ref name="TT" /> شارك المتطوعون والممولون من القطاع الخاص في تنمية أول طريق نزهة أردني وطني.<ref name="JTAw" /> شاركت [[رانيا العبد الله|الملكة رانيا]] مجموعة من الرحالة المدونين عام 2017 لنزهة قصيرة.<ref name="TT" />

== الطريق ==
وصفت العديد من وكالات السفر الطريق "بطريق أنكأ [[الشرق الأوسط]]". سينفع الطريق قطاع السياحة الأردني عندما يبدأ بالتعافي من الركود الذي شهده بسبب الاضطرابات الإقليمية في أوائل 2010 بسبب [[الربيع العربي]].<ref>{{استشهاد ويب
| تاريخ = 18 December 2017
| عمل = The Jordan Times
| عنوان = Petra, Jordan Trail among 2018's best global destinations
| تاريخ الوصول= 13 March 2018
| تاريخ أرشيف= 23 فبراير 2023
| مسار  = http://jordantimes.com/news/local/petra-jordan-trail-among-2018s-best-global-destinations
| مسار أرشيف= https://web.archive.org/web/20230223025245/http://jordantimes.com/news/local/petra-jordan-trail-among-2018s-best-global-destinations
}}</ref>

يمتد الطريق من [[أم قيس (إربد)|أم قيس]] في شمال الأردن إلى المدينة الساحلية [[العقبة]] في جنوبه. يمر الطريق خلال 52 قرية وبلدة، لكن الطريق قُسم إلى 35 قسماً. يأخذ طول الطريق 40 يوماً لإكماله.

تلقى الطريق تغطية إعلامية واسعة بعد نشأته، وعدته كل من [[منظمة ناشيونال جيوغرافيك|ناشيونال جيوغرافيك]]<ref name="NatGeo" /> وصحيفة [[الصنداي تايمز]]، وصحيفة [[الغارديان]]، وشركة كونديناست، ومجلة [[فوغ (مجلة)|فوغ]]، و[[لونلي بلانيت]].<ref name="JT1">{{استشهاد ويب
| مسار = http://www.jordantimes.com/news/local/registration-jordan-trail’s-thru-hike-opens
| عنوان = Registration for Jordan Trail’s Thru-Hike opens
| تاريخ = 17 February 2018
| تاريخ الوصول = 12 March 2018
| عمل = The Jordan Times
| تاريخ أرشيف = 23 فبراير 2023
| مسار أرشيف = https://web.archive.org/web/20230223025318/http://www.jordantimes.com/news/local/registration-jordan-trail’s-thru-hike-opens
}}</ref> من أفضل الوجهات السياحية في العالم للزيارة عام 2018.

== المراجع ==
{{مراجع}}
{{شريط بوابات|الأردن|سياحة|محمد}}

{{بذرة محمد}}

[[تصنيف:دروب التمشي]]
[[تصنيف:دروب التمشي في آسيا]]
[[تصنيف:مواقع جذب سياحي في الأردن]]


text:
# Mungo Melanchthon Ponton
Mungo Melanchthon Ponton (born 1857, 1859, or 1860) was a theologian, author, and educator in the U.S. According to an account by Green Polonius Hamilton, he was born in Halifax County, North Carolina, and both his parents were enslaved. His grandfather was born in Scotland.
His father Henry Ponton was a stonemason. Ponton's parents died in 1863. He worked at various jobs and spent time homeless before enrolling at Lincoln University and graduating with an A.B. in 1888. He earned an S.T.B. degree from Boston University in 1891. He also received a D.D. from Wilberforce University.
He was involved in the A.M.E. Church and became principal of Shorter University and dean of Morris Brown College. He also served as president of Campbell College. In 1912 he established Lampton College in Alexandria, Louisiana. He was a member of Atlanta's Monday Club.
He married A. M. Shoner of Wilmington, North Carolina, in 1895. They lived at 34 Johnson Avenue in Atlanta. She died in 1896. He married Ida E. Upshaw of Washington D.C. in 1900.

## Bibliography
- Life and Times of Henry M. Turner (1917)[7]

wikiname: enwiki

title: Mungo Melanchthon Ponton

in_language: en

wikitext:
{{Use American English|date=April 2022}}
{{Use mdy dates|date=October 2020}}
[[File:Mungo M. Ponton.jpg|thumb|348x348px|Mungo Melanchthon Ponton, c. 1910]]
'''Mungo Melanchthon Ponton''' (born 1857, 1859, or 1860) was a theologian, author, and educator in the U.S. According to an account by [[Green Polonius Hamilton]], he was born in [[Halifax County, North Carolina]], and both his parents were enslaved.<ref>{{Cite web | url=https://books.google.com/books?id=S8ohAAAAMAAJ&q=Mungo+Melanchthon+ponton&pg=PA117 |title = Beacon Lights of the Race|last1 = Hamilton|first1 = Green Polonius|year = 1911}}</ref> His grandfather was born in Scotland.<ref name=scot>{{Cite web|url=https://books.google.com/books?id=EWHEpdFMojYC&q=Mungo+Melanchthon+Ponton&pg=RA2-PA418|title=Georgia|first=Arthur Bunyan|last=Caldwell|date=July 6, 1917|publisher=A. B. Caldwell publishing Company|via=Google Books}}</ref>

His father Henry Ponton was a stonemason.<ref name=scot/> Ponton's parents died in 1863. He worked at various jobs and spent time homeless before enrolling at [[Lincoln University (Pennsylvania)|Lincoln University]] and graduating with an A.B. in 1888.<ref>{{Cite web| title=Biographical catalogue 1918 | url=http://www.lincoln.edu/library/specialcollections/alumnimagazine/1918.pdf | archive-url=https://web.archive.org/web/20060912233531/http://www.lincoln.edu/library/specialcollections/alumnimagazine/1918.pdf | archive-date=2006-09-12}}</ref> He earned an S.T.B. degree<ref name=scot/> from Boston University in 1891.<ref>{{Cite web|url=http://www.bu.edu/sth-history/graduates/boston-university-school-of-theology-1892-1911/|title=A People's History of the School of Theology|website=www.bu.edu}}</ref><ref>{{Cite web | url=https://books.google.com/books?id=zyFFAQAAMAAJ&q=Mungo+Melanchthon+Ponton&pg=RA1-PA103 | title=General Catalogue| year=1889}}</ref> He also received a D.D. from [[Wilberforce University]].<ref name=scot/>

He was involved in the [[A.M.E. Church]] and became principal of [[Shorter University (Arkadelphia, Arkansas)|Shorter University]] and dean of [[Morris Brown College]]. He also served as president of [[Campbell College]].<ref name=scot/> In 1912 he established [[Lampton College]] in [[Alexandria, Louisiana]].<ref name=scot/> He was a member of Atlanta's Monday Club.<ref name=scot/>

He married A. M. Shoner of Wilmington, North Carolina, in 1895. They lived at 34 Johnson Avenue in Atlanta. She died in 1896. He married Ida E. Upshaw of Washington D.C. in 1900.<ref>{{Cite web|url=https://books.google.com/books?id=RFZ2AAAAMAAJ&q=Mungo+Melanchthon+Ponton&pg=PA220|title=Who's who of the Colored Race: A General Biographical Dictionary of Men and Women of African Descent|date=July 6, 1915|via=Google Books}}</ref>

==Bibliography==
*''Life and Times of Henry M. Turner'' (1917)<ref>{{Cite web|url=https://books.google.com/books?id=i0HQAAAAMAAJ&q=Mungo+Melanchthon+Ponton&pg=PA502|title=Catalog of Copyright Entries: Musical compositions|date=July 6, 1919|publisher=U.S. Government Printing Office|via=Google Books}}</ref>

==References==
{{Reflist}}

{{Authority control}}

{{DEFAULTSORT:Ponton, Mungo Melanchthon}}
[[Category:19th-century American theologians]]
[[Category:19th-century American educators]]
[[Category:19th-century American writers]]
[[Category:19th-century births]]
[[Category:Year of birth uncertain]]
[[Category:Year of death missing]]
[[Category:19th-century African-American educators]]


text:
# ГЕС Темаскал
ГЕС Темаскал (Miguel Alemán) — гідроелектростанція у мексиканському штаті Оахака. Використовує ресурс із річок Тонто та Санто-Домінго, відповідно лівої та правої твірних річки Папалоапан, яка впадає до Мексиканської затоки шість десятків кілометрів на південний схід від Веракруса.
Обидва витоки Папалоапан вище від їх злиття перекриті насипними спорудами:
- на Тонто розташована гребля Темаскал висотою 76 метрів, довжиною 830 метрів та шириною по гребеню 10 метрів, яка потребувала 4,1 млн м3 матеріалу. Крім того, у сточищі цієї річки зведено три допоміжні земляні дамби висотою 35, 15 та 4 метри при довжині 2050, 2060 та 124 метри відповідно;
- на Санто-Домінго споруджена гребля Cerro de Oro (Miguel de la Madrid Hurtado) висотою 70 метрів, довжиною 1670 метрів та шириною по гребеню 10 метрів, яка потребувала 11,7 млн м3 матеріалу.
Створені ними водойми підійшли впритул одна до одної, що дозволило з'єднати їх каналом довжиною лише 96 метрів. Хоча у підсумку утворилась спільно регульована водойма, проте проектні рівні у водосховищі Темаскал — від 44 до 67 (під час повені — до 69) метрів НРМ — дещо менші за аналогічні показники сховища Cerro de Oro — від 52 до 64 (під час повені — до 73) метрів НРМ. Загальний об'єм резервуарів складає 12358 млн м3, з яких 8828 млн м3 становлять корисний об'єм (а ще 1350 млн м3 зарезервовано для протиповеневих заходів).
Наприкінці 1950-х під греблею Темаскал облаштували перший машинний зал, обладнаний чотирма турбінами типу Френсіс потужністю по 38,5 МВт, які використовують напір у 51 метр. В 1991-му (після завершення греблі Cerro de Oro, будівництво якої припало на 1981—1988 роки) поряд звели другий зал з двома турбінами потужністю по 100 МВт, які розраховані на напір у 42 метра. Разом це обладнання забезпечує виробництво 1361 млн кВт-год електроенергії на рік.
Ресурс подається зі сховища до гідроагрегатів через чотири напірні водоводи діаметром по 8,3 метра та довжиною від 0,32 до 0,47 км. В системі також працюють чотири вирівнювальні резервуари баштового типу. Відпрацьована вода повертається у Тонто по відвідному каналу довжиною 0,4 км та шириною 55 метрів.

title: ГЕС Темаскал

wikitext:
{{Гідроелектростанція
|Зображення                     =
|Назва                 = ГЕС Темаскал
|Пікселі                        =
|Підпис                         =
|Країна                         = {{MEX}}
|lat_dir =N |lat_deg = 18 |lat_min = 13 |lat_sec = 54.5
  |lon_dir =W |lon_deg = 96 |lon_min = 24 |lon_sec = 30.1
|region     =
  |CoordScale =
|Статус = діюча
|Річка = Тонто
|Каскад =
|Початок будівництва =
|Роки введення першого та останнього гідроагрегатів = [[1959]]—[[1960]] (перша черга), [[1996]] (друга черга)
|Встановлена потужність       = 354
|Середнє річне виробництво    = 1361
|Тип ГЕС = пригреблева
|Розрахований напір  = 51 (перша черга), 42 (друга черга)
|Тип турбін         = Френсіс
|Кількість та марка турбін    = 4 (перша черга), 2 (друга черга)
|Витрата через турбіни        = 4х94,8 (перша черга), 2х262,5 (друга черга)
|Кількість та марка гідрогенераторів = 2 по 42,8 МВА + 2 по 49,2 МВА (перша черга), 2 по 122,2 МВА (друга черга)
|Потужність гідроагрегатів    = 4х38,5 (перша черга), 2х100 (друга черга)
|Тип греблі     = насипні (Темаскал, Cerro de Oro)
|Висота греблі  = 76 (Темаскал), 70 (Cerro de Oro)
|Довжина греблі = 830 (Темаскал), 1670 (Cerro de Oro)
|Шлюз           =
|ЛЕП            =
|Власник        = Comision Federal de Electricidad (CFE)
}}

'''ГЕС Темаскал (Miguel Alemán)''' — гідроелектростанція у мексиканському штаті [[Оахака (штат)|Оахака]]. Використовує ресурс із річок Тонто та [[Санто-Домінго (річка, Оахака)|Санто-Домінго]], відповідно лівої та правої твірних річки [[Папалоапан]], яка впадає до [[Мексиканська затока|Мексиканської затоки]] шість десятків кілометрів на південний схід від [[Веракрус (місто)|Веракруса]].

Обидва витоки Папалоапан вище від їх злиття перекриті насипними спорудами:

- на Тонто розташована гребля Темаскал висотою 76 метрів, довжиною 830 метрів та шириною по гребеню 10 метрів, яка потребувала 4,1 млн м3 матеріалу. Крім того, у сточищі цієї річки зведено три допоміжні земляні дамби висотою 35, 15 та 4 метри при довжині 2050, 2060 та 124 метри відповідно;

- на Санто-Домінго споруджена гребля Cerro de Oro (Miguel de la Madrid Hurtado) висотою 70 метрів, довжиною 1670 метрів та шириною по гребеню 10 метрів, яка потребувала 11,7 млн м3 матеріалу.

Створені ними водойми підійшли впритул одна до одної, що дозволило з'єднати їх каналом довжиною лише 96 метрів. Хоча у підсумку утворилась спільно регульована водойма, проте проектні рівні у водосховищі Темаскал — від 44 до 67 (під час повені — до 69) метрів НРМ — дещо менші за аналогічні показники сховища Cerro de Oro — від 52 до 64 (під час повені — до 73) метрів НРМ. Загальний об'єм резервуарів складає 12358 млн м3, з яких 8828 млн м3 становлять корисний об'єм (а ще 1350 млн м3 зарезервовано для протиповеневих заходів).

Наприкінці 1950-х під греблею Темаскал облаштували перший машинний зал, обладнаний чотирма турбінами типу Френсіс потужністю по 38,5 МВт, які використовують напір у 51 метр. В 1991-му (після завершення греблі Cerro de Oro, будівництво якої припало на 1981—1988 роки) поряд звели другий зал з двома турбінами потужністю по 100 МВт, які розраховані на напір у 42 метра. Разом це обладнання забезпечує виробництво 1361 млн кВт-год електроенергії на рік.

Ресурс подається зі сховища до гідроагрегатів через чотири напірні водоводи діаметром по 8,3 метра та довжиною від 0,32 до 0,47 км. В системі також працюють чотири вирівнювальні резервуари баштового типу. Відпрацьована вода повертається у Тонто по відвідному каналу довжиною 0,4 км та шириною 55 метрів.<ref>{{Cite web|url=http://www.ptolomeo.unam.mx:8080/xmlui/bitstream/handle/132.248.52.100/11330/tesis.pdf?sequence=1|title=TESIS QUE PARA OPTAR POR EL GRADO DE: MAESTRO EN INGENIERÍA PRESENTA: ING. JOSÉ DE JESÚS RIVAS CARPIO|last=|first=|date=|website=|publisher=|language=|accessdate=|archive-date=5 лютого 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210205010435/http://www.ptolomeo.unam.mx:8080/xmlui/bitstream/handle/132.248.52.100/11330/tesis.pdf?sequence=1}}</ref><ref>{{Cite web|title=Hydro News 28 - Hydropower plant Temascal, Mexico|url=https://www.andritz.com/hydro-en/hydronews/28/hy-news-28-06-temascal-hydro|website=www.andritz.com|accessdate=2019-05-18|archive-date=18 травня 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20190518091016/https://www.andritz.com/hydro-en/hydronews/28/hy-news-28-06-temascal-hydro}}</ref><ref>{{Cite web|title=Temascal Hydroelectric Station Mexico - GEO|url=http://globalenergyobservatory.org/geoid/5681|website=globalenergyobservatory.org|accessdate=2019-05-18|archive-date=2 грудня 2016|archive-url=https://web.archive.org/web/20161202050700/http://globalenergyobservatory.org/geoid/5681}}</ref>

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Ізольована стаття}}
[[Категорія:Гідроелектростанції Мексики|Темаскал]]

title: ГЕС Темаскал

Країна: Мексика

Адмінодиниця: San Miguel Soyaltepecd

Стан: діюча

Річка: Тонто

В експлуатації з: 18 червня 1959

Роки введення першого та останнього гідроагрегатів: 1959—1960 (перша черга), 1996 (друга черга)

title: Основні характеристики

Установлена потужність: 354 МВт

Середнє річне виробництво: 1361 млн кВт·год

Тип ГЕС: пригреблева

Розрахований напір: 51 (перша черга), 42 (друга черга) м

title: Характеристики обладнання

Тип турбін: Френсіс

Кількість та марка турбін: 4 (перша черга), 2 (друга черга)

Витрата через турбіни: 4х94,8 (перша черга), 2х262,5 (друга черга) м³/с

Потужність гідроагрегатів: 4х38,5 (перша черга), 2х100 (друга черга) МВт

title: Основні споруди

Тип греблі: насипні (Темаскал, Cerro de Oro)

Висота греблі: 76 (Темаскал), 70 (Cerro de Oro) м

Довжина греблі: 830 (Темаскал), 1670 (Cerro de Oro) м

Власник: Comision Federal de Electricidad (CFE)

Оператор: Федеральна комісія з електроенергетикиd і National Water Commissiond

Основні споруди: ГЕС Темаскал


text:
# 中華民國國際版畫及素描雙年展
中華民國國際版畫及素描雙年展是中華民國文化部自1983年開始舉辦的雙年展，由國立台灣美術館負責承辦，展出版畫及素描作品。

## 外部連結
- 中華民國國際版畫及素描雙年展（页面存档备份，存于）

wikiname: zhwiki

title: 中華民國國際版畫及素描雙年展

in_language: zh

wikitext:
'''中華民國國際版畫及素描雙年展'''是[[中華民國文化部]]自1983年開始舉辦的雙年展，由[[國立台灣美術館]]負責承辦，展出[[版畫]]及[[素描]]作品。

==參見==
*[[英國國際版畫雙年展]]
*[[義大利佛羅倫斯國際版畫雙年展]]
*[[瑞士國際彩色版畫三年展]]
*[[挪威國際版畫雙年展]]

==外部連結==
*[https://printbiennial.ntmofa.gov.tw/ 中華民國國際版畫及素描雙年展]{{Wayback|url=https://printbiennial.ntmofa.gov.tw/ |date=20200611154634 }}

{{Paint-stub}}

[[Category:台灣藝術展覽]]
[[Category:雙年展|G]]
[[Category:中华民国绘画|G]]
[[Category:國立台灣美術館|展]]
[[Category:臺灣版畫]]
[[Category:素描]]
[[Category:1983年台灣建立]]
[[Category:1983年建立的周期性事件]]


text:
# 北越第一ビル
北越第一ビル（ほくえつだいいちビル）は、新潟市中央区東大通1丁目にある、オフィスビルである。

## 概要
1977年12月竣工。2004年耐震補強工事を行なった。

## 沿革
- 1977年（昭和52年）12月：竣工。
- 2004年（平成16年）：耐震補強工事施工

## 施設
- 阪急交通社新潟支店
- デンソーソリューション関東支社新潟支店
- New work
- 三井物産新潟支店
- 日本トリム新潟営業所

## 関連
- 新潟日報メディアシップ

- メットライフ新潟テレコムビル

- INPEX新潟ビルディング

wikiname: jawiki

title: 北越第一ビル

in_language: ja

wikitext:
{{複数の問題
|出典の明記=2024年11月
|特筆性=2024年11月
}}
{{建築物
|名称 = 北越第一ビル
|画像 = [[File:北越第一ビルディング.jpg|250px]]
|画像説明=外観（2025年）|用途 = オフィス
|設計者 = 株式会社松田・平田・坂本設計事務所
|施工 = {{Ublist| [[清水建設|清水建設株式会社]] | [[大成建設|大成建設株式会社]] }}
|事業主体 = [[第一生命保険|第一生命保険株式会社]] 他
|管理運営 = 株式会社第一ビルディング
|構造形式 = [[鉄骨鉄筋コンクリート造|SRC造]]
|敷地面積= 1464.92|敷地面積ref= <ref name="dai-ichi-building">{{Cite web |和書 |url=https://www.dai-ichi-building.co.jp/building/59 |title=管理物件 {{!}} 北越第一ビルディング / 新潟県 |publisher=株式会社第一ビルディング |access-date=2024-11-02}}</ref>|敷地面積備考=
|延床面積= 8762.39|延床面積ref= <ref name="dai-ichi-building" />|延床面積備考=
|状態 = 完成
|階数 = 地上10階、地下1階、塔屋2階
|エレベーター数 = 2基
|竣工 = [[1977年]]12月
|所在地郵便番号 = 950-0087
|所在地 = [[新潟県]][[新潟市]][[中央区 (新潟市)|中央区]][[東大通 (新潟市)|東大通]]1丁目2-25
|緯度度 = 37|緯度分 = 54|緯度秒 = 51.5|N(北緯)及びS(南緯) = N
|経度度 = 139|経度分 = 3|経度秒 = 36.0|E(東経)及びW(西経) = E
|地図国コード = JP-15
|座標右上表示 = Yes
|位置図種類 = Niigata city
|備考 =
}}
'''北越第一ビル'''（ほくえつだいいちビル）は、[[新潟市]][[中央区 (新潟市)|中央区]][[東大通 (新潟市)|東大通]]1丁目にある、[[オフィスビル]]である。

== 概要 ==
1977年12月竣工。2004年[[耐震補強工事]]を行なった。

== 沿革 ==
* 1977年（[[昭和]]52年）12月：竣工。
* 2004年（[[平成]]16年）：耐震補強工事施工

== 施設 ==
* [[阪急交通社]]新潟支店
* デンソーソリューション関東支社新潟支店
* New work
* [[三井物産]]新潟支店
* [[日本トリム]]新潟営業所

== 関連 ==

* [[新潟日報メディアシップ]]

* [[メットライフ新潟テレコムビル]]

* [[INPEX新潟ビルディング]]

== 脚注 ==
<references />

== 外部リンク ==
{{Osm box|w|177770281}}
* [https://www.dai-ichi-building.co.jp/building/59 北越第一ビルディング] - 株式会社第一ビルディング
{{Clear|right}}
{{Pref-substub|pref=新潟県}}
{{デフォルトソート:ほくえつたいいちひる}}
[[Category:新潟市中央区の建築物]]
[[Category:1977年竣工の日本の建築物]]
[[Category:第一生命保険]]

title: 情報

用途: オフィス

設計者: 株式会社松田・平田・坂本設計事務所

施工: - 清水建設株式会社 - 大成建設株式会社

事業主体: 第一生命保険株式会社 他

管理運営: 株式会社第一ビルディング

構造形式: SRC造

状態: 完成

階数: 地上10階、地下1階、塔屋2階

エレベーター数: 2基

所在地: 〒950-0087 · 新潟県新潟市中央区東大通1丁目2-25


text:
# 821 ق م
821 ق م أو 821 قبل الميلاد هي سنة من العقد 82 ق م في التقويم اليولياني البروليبتي (التقويم الميلادي). تسبقها سنة 822 ق م وتليها سنة 820 ق م.

## كتب
- Yves Denis Papin (1998). Chronologie de l'histoire ancienne. Lieu de publication non identifié: Éditions Jean-paul Gisserot. ISBN:2-87747-346-5. OCLC:40746926. مؤرشف من الأصل في 2022-03-16.
- أحمد محمد عوف (2000)، موسوعة حضارة العالم، QID:Q12246226

## وصلات خارجية
- صفحة السنة على موقع onthisday.com
- سنة 821 ق م على موقع المكتبة الوطنية الفرنسية

title: 821 ق م

wikitext:
{{تصفح سنة|-821}}
{{سنة قبل الميلاد|821}}
'''821 ق م''' أو '''821 [[قبل الميلاد]]''' هي [[سنة]] من [[عقد 82 ق م|العقد 82 ق م]] في [[تقويم يولياني بروليبتي|التقويم اليولياني البروليبتي]] ([[تقويم ميلادي|التقويم الميلادي]]). تسبقها سنة [[822 ق م]] وتليها سنة [[820 ق م]].<ref>[https://www.onthisday.com/history/date/821bc صفحة السنة على موقع onthisday.com] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200326003146/https://www.onthisday.com/history/date/821bc |date=26 مارس 2020}}</ref><ref>{{استشهاد بكتاب| عنوان = Chronologie de l'histoire ancienne| مسار = https://www.worldcat.org/title/chronologie-de-lhistoire-ancienne/oclc/40746926| ناشر = Éditions Jean-paul Gisserot| تاريخ = 1998| مكان = Lieu de publication non identifié| isbn = 2-87747-346-5| OCLC = 40746926| مؤلف =Yves Denis Papin| مسار أرشيف = https://web.archive.org/web/20220316172827/https://www.worldcat.org/title/chronologie-de-lhistoire-ancienne/oclc/40746926| تاريخ أرشيف = 2022-03-16}}</ref><ref>[http://www.historyofwar.org/periodframe.html حروب ما قبل التاريخ حسب السنة على موقع historyofwar.org] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180104020747/http://www.historyofwar.org/periodframe.html |date=04 يناير 2018}}</ref><ref>[http://www.au.af.mil/au/awc/awcgate/timeline/time0002.htm أحداث ما قبل التاريخ حسب السنة على موقع au.af.mil] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170726161217/http://www.au.af.mil/au/awc/awcgate/timeline/time0002.htm |date=26 يوليو 2017}}</ref>

== كتب ==
* {{استشهاد بكتاب| عنوان = Chronologie de l'histoire ancienne| مسار = https://www.worldcat.org/title/chronologie-de-lhistoire-ancienne/oclc/40746926| ناشر = Éditions Jean-paul Gisserot| تاريخ = 1998| مكان = Lieu de publication non identifié| isbn = 2-87747-346-5| OCLC = 40746926| مؤلف =Yves Denis Papin| مسار أرشيف = https://web.archive.org/web/20220316172827/https://www.worldcat.org/title/chronologie-de-lhistoire-ancienne/oclc/40746926| تاريخ أرشيف = 2022-03-16}}
* {{Cite Q|Q12246226}}

== مراجع ==
{{مراجع}}

== وصلات خارجية ==
* [http://www.onthisday.com/history/date/821bc صفحة السنة على موقع onthisday.com]
* {{سنة حسب المكتبة الوطنية الفرنسية|-0821}}
{{شريط بوابات|تقويم|حضارات قديمة|زمن}}

{{بذرة تقويم ميلادي}}

[[تصنيف:821 ق م| ]]

title: ألفية:

ألفية: ألفية 1 ق م

قرون: القرن 10 ق م – القرن 9 ق م – القرن 8 ق م

عقود: عقد 850 ق م عقد 840 ق م عقد 830 ق م – عقد 820 ق م – عقد 810 ق م عقد 790 ق م

title: 821 ق م في التقاويم الأخرى

تقويم ميلادي: 821 ق م · DCCCXX ق م

حقبة مصر القديمة: الأسرة الثالثة والعشرون، 60

حقبة اليونان القديم: 45 قبل الأولمبياد الأولى

تقويم صيني: 己卯年 (الأرنب الأرضي) · 1876 أو 1816 · — إلى — · 庚辰年 (التنين المعدني) · 1877 أو 1817

- شاكا سامفات: غ/م

تقويم يولياني: غ/م

تقويم مينغوو: 2732 قبل إعلان جمهورية الصين · 民前2732年


text:
# Pleurotomella circumvoluta
Pleurotomella circumvoluta là một loài ốc biển, là động vật thân mềm chân bụng sống ở biển trong họ Conidae.

wikiname: viwiki

title: Pleurotomella circumvoluta

in_language: vi

wikitext:
{{nhan đề nghiêng}}
{{Bảng phân loại
| image =
| image_caption =
| regnum = [[Động vật|Animalia]]
| phylum = [[Động vật thân mềm|Mollusca]]
| classis = [[Lớp Chân bụng|Gastropoda]]
| unranked_familia = nhánh [[Caenogastropoda]]
 nhánh [[Hypsogastropoda]]
 nhánh [[Neogastropoda]]
| superfamilia = [[Conoidea]]
| familia = [[Conidae]]
| subfamilia = [[Raphitominae]]
| genus = ''[[Pleurotomella]]''
| species = '''''P. circumvoluta'''''
| binomial = ''Pleurotomella circumvoluta''
| binomial_authority = ([[William Watson|Watson]], 1881)
| synonyms_ref = <ref name="WoRMS"/>
| synonyms = ''Pleurotoma circumvoluta'' Watson, 1881
| name = ''Pleurotomella circumvoluta''
}}
'''''Pleurotomella circumvoluta''''' là một loài [[ốc biển]], là [[động vật thân mềm]] [[động vật chân bụng|chân bụng]] sống ở biển trong họ [[Conidae]].<ref name="WoRMS">{{WRMS species|420386|''Pleurotomella circumvoluta'' (Watson, 1881)||5 tháng 4 năm 2010}}</ref>

== Miêu tả ==

== Phân bố ==

==Chú thích==
{{Tham khảo|30em}}

==Tham khảo==
* {{wikispecies-inline}}
*

{{DEFAULTSORT:Pleurotomella Circumvoluta}}
[[Thể loại:Pleurotomella]]
[[Thể loại:Động vật được mô tả năm 1881]]

{{Raphitominae-stub}}

title: Phân loại khoa học

Giới (regnum): Animalia

Ngành (phylum): Mollusca

Lớp (class): Gastropoda

Liên họ (superfamilia): Conoidea

(không phân hạng): nhánh Caenogastropoda · nhánh Hypsogastropoda · nhánh Neogastropoda

Họ (familia): Conidae

Phân họ (subfamilia): Raphitominae

Chi (genus): Pleurotomella

Loài (species): P. circumvoluta

title: Danh pháp hai phần

Danh pháp hai phần: Pleurotomella circumvoluta · (Watson, 1881)

title: Danh pháp đồng nghĩa

Danh pháp đồng nghĩa: Pleurotoma circumvoluta Watson, 1881


text:
# Bolgiano
Bolgiano (Bolgian in dialetto milanese, AFI: [bulˈd͡ʒãː]) è un quartiere di San Donato Milanese di cui costituisce la parte orientale, verso Mezzate. Gli abitanti si chiamano bolgianesi. Costituì un comune autonomo fino al 1870.

## Storia
La piccola località rurale di Bolgiano, di antica origine, costituiva un comune compreso nella Pieve di San Donato, parte del Ducato di Milano, e confinava con Foramagno a nord, Zeloforamagno e Robbiano ad est, Carpianello a sud e San Donato ad ovest. Al censimento del 1751 la località fece registrare 129 residenti.
In età napoleonica, nel 1805, la popolazione era salita a 250 unità, ma quattro anni dopo il Comune di Bolgiano venne soppresso e aggregato al limitrofo municipio di San Donato, a sua volta unito a Viboldone nel 1811; tutti i centri recuperarono comunque l'autonomia con l'istituzione del Regno Lombardo-Veneto. Al censimento del 1853 Bolgiano contava 336 abitanti, a quello del 1861 il numero era salito a 387.
Il comune venne infine soppresso ed annesso a San Donato Milanese nel 1870 riprendendo l'antico modello napoleonico.
In tempi recenti il quartiere di Bolgiano è diventato prevalentemente residenziale. Dal 30 ottobre 1996 nella ex-scuola elementare ospita la sede principale dell'Università della Terza Età di San Donato e San Giuliano dei Lions, in collaborazione con il comune di San Donato Milanese e dal 2018 la casa delle associazioni.
L'unica chiesa dell'area è stata sconsacrata e non ha assunto alcuna nuova funzione.

## Geografia antropica

### Urbanistica
Bolgiano è ormai una area residenziale: oltre agli abitati operai di Via Ferrandina e Via Cupello creati con giardini senza barriere, negli anni '90 sono state create le residenze di via Giuseppe Dossetti.
Via Unica Bolgiano è l'unica via commerciale con dei ristoranti.
Negli anni '80 Eni crea la Centrale di cogenerazione di Bolgiano, ancora in funzione.
Il quartiere è accessibile dagli altri quartieri dal Viale De Gasperi, Via Martiri di Cefalonia e via Maritano mentre al di fuori dell'ambito comunale ha due accesso alla strada Paullese da Via Gela e Via 2 Giugno.

## Servizi e associazioni
- ACS (Azienda Comunale dei Servizi)
- Agape
- AIDO
- APVE (Associazione Pionieri Veterani dell'ENI)
- Assia
- Aurora 2000 (Cooperativa sociale)
- AVIS
- AVO (Associazione Volontari Ospedalieri)
- Centro di Qwan Ki Do - Ho Trao
- Centro Donna
- Centro Informa giovani
- Centro Lavoro
- Cuore Fratello onlus
- Ecole de Savate Sdm
- Risorsa Più onlus
- Spazio delle comunità
- Spazio Due - Colibrì
- Università della Terza Età

## Infrastrutture e trasporti
L'area è servita da diverse linee tra cui la circolare C rossa (Lunedì-Sabato) e la circolare B/C (festivi) gestite da Autoguidovie effettuano diverse fermate all’interno della frazione. Nei limiti della frazione fanno servizio le linee 902 con capolinea San Donato M3 (via Marignano) e Pescheria Borromeo, oltre che alla 903 con capolinea San Donato M3 (via Marignano) e Linate Aeroporto gestite da ATM. lungo l'asse De Gasperi sono presenti piste ciclabili sulla carreggiata mentre in via Maritano sono in sede propria.

## Sport
È presente il Centro Sportivo Ravaglia, intitolato a Raffaele Ravaglia, fondatore della Bolgiano Calcio e figura emblematica nel panorama calcistico locale, fondato tra il 1964 e il 1966.

## Galleria d'immagini
- Ex scuola di Bolgiano ora sede di numerose associazione, della Casa delle associazioni e dell'Università della Terza Età
- Chiesetta di San Luca di Bolgiano sconsacrata (Marzo 2020)
- Ingresso del Centro di Cogenerazione di Bolgiano (2018)
- US Bolgiano - Campo Sportivo R. Ravaglia di San Donato Milanese
- Campo da Rugby di Bolgiano
- Giardino del volontario Giuseppe Cavallo - Area ludica polifunzionale Bolgiano (intitolato nel 2016)
- Area residenziale di Via Dossetti (l'edilizia più recente di Bolgiano)
- Roggia Fuga a Bolgiano (San Donato Milanese- maggio 2020)

wikiname: itwiki

title: Bolgiano

in_language: it

wikitext:
{{Divisione amministrativa
|Nome=Bolgiano
|Nome ufficiale=
|Panorama= Via Unica Bolgiano (San Donato Milanese).jpg
|Didascalia= Via Unica Bolgiano
|Stemma=
|Stato=ITA
|Grado amministrativo=4
|Divisione amm grado 1=Lombardia
|Divisione amm grado 2=Milano
|Divisione amm grado 3=San Donato Milanese
|Latitudine gradi=45
|Latitudine minuti=25
|Latitudine secondi=15
|Latitudine NS=N
|Longitudine gradi=09
|Longitudine minuti=17
|Longitudine secondi=0
|Longitudine EW=E
|Superficie=
|Note superficie=
|Abitanti=1000
|Note abitanti=
|Aggiornamento abitanti=
|Codice postale=
|Fuso orario=
|Codice catastale=
|Nome abitanti=bolgianesi
|Patrono=
|Festivo=
}}
'''Bolgiano''' (''Bolgian'' in [[dialetto milanese]], <small>[[Alfabeto fonetico internazionale|AFI]]</small>: {{IPA|[bulˈd͡ʒãː]}}) è un [[quartiere]] di [[San Donato Milanese]] di cui costituisce la parte orientale, verso [[Mezzate]]. Gli abitanti si chiamano ''bolgianesi''. Costituì un [[Comune (Italia)|comune]] autonomo fino al [[1870]].

== Storia ==
[[File:Area di Bolgiano su OpenStreetMap.jpg|thumb|left|Bolgiano su OpenStreetMap]]
[[File:Bolgiano area residenziale via ferrandina 24 maggio 2018.jpg|thumb|left|Bolgiano area residenziale di via Ferrandina]]
La piccola località rurale di Bolgiano, di antica origine, costituiva un comune compreso nella [[Pieve di San Donato Milanese|Pieve di San Donato]], parte del [[Ducato di Milano]], e confinava con [[Foramagno]] a nord, [[Zeloforamagno]] e [[Robbiano (Mediglia)|Robbiano]] ad est, [[Carpianello]] a sud e [[San Donato Milanese|San Donato]] ad ovest. Al censimento del [[1751]] la località fece registrare 129 residenti.

In [[età napoleonica]], nel [[1805]], la popolazione era salita a 250 unità, ma quattro anni dopo il Comune di Bolgiano venne soppresso e aggregato al limitrofo municipio di [[San Donato Milanese|San Donato]]<ref>Decreto 4 novembre 1809 a</ref>, a sua volta unito a [[Viboldone]] nel [[1811]]; tutti i centri recuperarono comunque l'autonomia con l'istituzione del [[Regno Lombardo-Veneto]].<ref>Notificazione 12 febbraio 1816</ref> Al censimento del [[1853]] Bolgiano contava 336 abitanti, a quello del [[1861]] il numero era salito a 387.<ref>[http://www.lombardiabeniculturali.it/istituzioni/schede/8050223/?view=toponimi&hid= Comune di Bolgiano]</ref>

Il comune venne infine soppresso ed annesso a [[San Donato Milanese]] nel [[1870]] riprendendo l'antico modello napoleonico.<ref>[[s:R.D. 9 giugno 1870, n. 5722|Regio Decreto 9 giugno 1870, n. 5722]]</ref>
In tempi recenti il quartiere di Bolgiano è diventato prevalentemente residenziale. Dal 30 ottobre 1996 nella ex-scuola elementare ospita la sede principale dell'[[Università della terza età|Università della Terza Età]] di San Donato e San Giuliano dei [[Lions Clubs International|Lions]], in collaborazione con il comune di [[San Donato Milanese]] e dal [[2018]] la casa delle associazioni.<ref>{{Cita web|url=http://www.utesandonatosangiuliano.org/chisiamo.htm|titolo=UTE-Chi siamo|accesso=2017-09-09}}</ref>

L'unica chiesa dell'area è stata sconsacrata e non ha assunto alcuna nuova funzione.

== Geografia antropica ==
=== Urbanistica ===

Bolgiano è ormai una area residenziale: oltre agli abitati operai di Via Ferrandina e Via Cupello creati con giardini senza barriere, negli anni '90 sono state create le residenze di via Giuseppe Dossetti.
Via Unica Bolgiano è l'unica via commerciale con dei ristoranti.
Negli anni '80 [[Eni]] crea la [[Centrale di cogenerazione di Bolgiano]], ancora in funzione.
Il quartiere è accessibile dagli altri quartieri dal Viale De Gasperi, Via Martiri di Cefalonia e via Maritano mentre al di fuori dell'ambito comunale ha due accesso alla [[Strada statale 415 Paullese|strada Paullese]] da Via Gela e Via 2 Giugno.

== Servizi e associazioni ==
[[File:Associazione pionieri ENI a San Donato Milanese.jpg|thumb|Associazione pionieri ENI a San Donato Milanese]]
[[File:AViS Aido Centro lavoro e altro a Bolgiano san Donato Milanese.jpg|thumb|AViS Aido Centro lavoro e altro a Bolgiano di San Donato Milanese|120px]]
*ACS (Azienda Comunale dei Servizi)
*Agape
*AIDO
*APVE (Associazione Pionieri Veterani dell'ENI)
*Assia
*Aurora 2000 (Cooperativa sociale)
*[[Associazione Volontari Italiani del Sangue|AVIS]]
*AVO (Associazione Volontari Ospedalieri)
*Centro di Qwan Ki Do - Ho Trao
*Centro Donna
*Centro Informa giovani
*Centro Lavoro
*Cuore Fratello onlus
*Ecole de Savate Sdm
*Risorsa Più onlus
*Spazio delle comunità
*Spazio Due - Colibrì
*Università della Terza Età

== Infrastrutture e trasporti ==
L'area è servita da diverse linee tra cui la circolare C rossa (Lunedì-Sabato) e la circolare B/C (festivi) gestite da [[Autoguidovie]] effettuano diverse fermate all’interno della frazione. Nei limiti della frazione fanno servizio le linee 902 con capolinea San Donato M3 (via Marignano) e Pescheria Borromeo, oltre che alla 903 con capolinea San Donato M3 (via Marignano) e [[Aeroporto di Milano-Linate|Linate Aeroporto]] gestite da [[ATM (Milano)|ATM]]. lungo l'asse De Gasperi sono presenti piste ciclabili sulla carreggiata mentre in via Maritano sono in sede propria.

== Sport ==
È presente il Centro Sportivo Ravaglia, intitolato a Raffaele Ravaglia, fondatore della Bolgiano Calcio e figura emblematica nel panorama calcistico locale, fondato tra il 1964 e il 1966.

== Galleria d'immagini ==
<gallery>
File:Ex scuola di Bolgiano - Ingresso Sala UTE a San Donato Milanese.jpg|Ex scuola di Bolgiano ora sede di numerose associazione, della Casa delle associazioni e dell'Università della Terza Età
File:Chiesa di Bolgiano sconsacrata (Marzo 2020).jpg|Chiesetta di San Luca di Bolgiano sconsacrata (Marzo 2020)
File:Centro di Cogenerazione di Bolgiano - Ingresso 2018.jpg|Ingresso del Centro di Cogenerazione di Bolgiano (2018)
File:US Bolgiano- Campo Sportivo R. Ravaglia di San Donato Milanese.jpg|US Bolgiano - Campo Sportivo R. Ravaglia di San Donato Milanese
File:Campo da rugby di Bolgiano a San Donato Milanese.jpg|Campo da Rugby di Bolgiano
File:Giardino del volontario Giuseppe Cavallo - area ludica polifunzionale Bolgiano.jpg|Giardino del volontario Giuseppe Cavallo - Area ludica polifunzionale Bolgiano (intitolato nel 2016)
File:Via Dossetti a Bolgiano.jpg|Area residenziale di Via Dossetti (l'edilizia più recente di Bolgiano)
File:Roggia Fuga a Bolgiano (San Donato Milanese- maggio 2020).jpg|Roggia Fuga a Bolgiano (San Donato Milanese- maggio 2020)
</gallery>

== Note ==
<references/>

== Altri progetti ==
{{interprogetto}}

== Collegamenti esterni ==
* {{ToponimoLombardia}}

{{Pieve di San Donato}}
{{portale|Lombardia}}

[[Categoria:San Donato Milanese]]
[[Categoria:Comuni della Lombardia soppressi]]
[[Categoria:Frazioni di San Donato Milanese]]

title: Localizzazione

Stato: Italia

Regione: Lombardia

Città metropolitana: Milano

Comune: San Donato Milanese

title: Territorio

title: Altre informazioni

Nome abitanti: bolgianesi

title: Cartografia

Cartografia: Bolgiano


text:
# Galway (Nowy Jork)
Galway – miasto w Stanach Zjednoczonych, w stanie Nowy Jork, w hrabstwie Saratoga.

wikiname: plwiki

title: Galway (Nowy Jork)

in_language: pl

wikitext:
{{Miejscowość infobox
 |nazwa                        = Galway
 |nazwa oryginalna             =
 |rodzaj miasta                = Town
 |zdjęcie                      =
 |opis zdjęcia                 =
 |herb                         =
 |flaga                        =
 |dopełniacz nazwy             = Galway
 |państwo                      = Stany Zjednoczone
 |1. jednostka administracyjna = {{Państwo|Nowy Jork}}
 |2. jednostka administracyjna = [[Hrabstwo Saratoga|Saratoga]]
 |powierzchnia                 = 113,5
 |wysokość                     =
 |rok                          = 2010
 |liczba ludności              =
 |gęstość zaludnienia          =
 |numer kierunkowy             = 315
 |kod pocztowy                 =
 |tablice rejestracyjne        =
 |strefa czasowa               = [[UTC-05:00]]
 |kod mapy                     = US-NY
 |współrzędne                  = 43°1′43″N 74°1′35″W
 |commons                      =
 |www                          =
}}
'''Galway''' – miasto w [[Stany Zjednoczone|Stanach Zjednoczonych]], w stanie [[Nowy Jork (stan)|Nowy Jork]], w hrabstwie [[Hrabstwo Saratoga|Saratoga]].

{{Kontrola autorytatywna}}

[[Kategoria:Miasta w stanie Nowy Jork]]

title: Galway

Państwo: Stany Zjednoczone

Stan: Nowy Jork

Hrabstwo: Saratoga


text:
# Polyptychon von Massa Fermana
Das Polyptychon von Massa Fermana ist eine Tempera- und Goldmalerei auf Holz (ca. 110 × 190 cm) von Carlo Crivelli, datiert auf 1468 und befindet sich in der Kirche Ss Lorenzo, Silvestro e Rufino in Massa Fermana. Es ist mit "KAROLVS CRIVELLVS VENETVS PINXIT HOC OPVS MCCCCLXVIII" signiert. Dies ist das erste bekannte Werk des Malers in den Marken, das auch für die Festlegung seiner Rückkehr nach Italien wichtig ist.

## Geschichte
Die lokale Überlieferung, die von Amico Ricci (1834) übernommen wurde, verweist auf den Auftrag eines Polyptychons von einem Grafen Azzolini von Fermo, Signore von Massa. Während der Erforschung der Kunstwerke, die von der italienischen Regierung nach der Vereinigung in Auftrag gegeben wurden, sahen Cavalcaselle und Crowe 1861 das Polyptychon im Pfarrhaus. Später wurde es im Gemeindesitz und dann in der Galleria Nazionale delle Marche in Urbino ausgestellt, wo es bis zum Ende des Zweiten Weltkriegs blieb, danach kehrte es in seine ursprüngliche Kirche zurück. Aufgrund des Erdbebens 2016 ist die Kirche derzeit geschlossen. Das Polyptychon von Crivelli wird derzeit in der Pinacoteca Comunale di Massa Fermana aufbewahrt.

## Beschreibung und Stil
Das Polyptychon besteht aus fünf Haupttafeln mit der Madonna mit Kind (105 × 44 cm) in der Mitte und den Heiligen Johannes dem Täufer, Lorenz, Sylvester und Franziskus (je 105 × 44 cm) an den Seiten. Es gibt drei Giebeln mit der Verkündigung (37 × 19), der Pieta (51 × 28) und dem Verkündigungsengel (37 × 19) und vier Felder der Predella, mit dem Gebet im Garten, der Kreuzigung, der Geißelung und der Auferstehung: Seltsamerweise geht die Kreuzigung der Geißelung in der Reihenfolge voraus.

### Madonna
Die Madonna sitzt auf einem Thron in der Mitte und hält in ihren Armen das Kind, das segnet und eine goldene Kugel als Symbol der Erdkugel hält. Der Marmorthron ruht auf einem Sockel, mit der Signatur des Künstlers und einer gelöschten Kerze. Oben wird er durch einen roten Stoff verfeinert, der die Rückenlehne bedeckt. Auf der Seite der Lehne befinden sich ein Pfirsich und eine Quitte, die aus der Tradition der "Squarcionesca" stammen und auf die Erbsünde anspielen. Die Heiligenscheine von Maria und den Heiligen sind von archaischer Art, wie goldene Scheiben, die hinter dem Kopf festgesteckt und nicht verkürzt sind und auf denen der Künstler Reliefdekorationen anbrachte.
Die Madonna erinnert an die Entwürfe von Filippo Lippi. Im Vergleich zu den Madonnen der Paduaner- oder Saragossa-Periode (Madonna Huldschinsky, Madonna della Passione), wird hier die Figur der Jungfrau mit einer neuen Zärtlichkeit versehen, die sich dann in den reifen Werken des Künstlers wiederfinden wird.

### Seitenheilige
Die untere Stufe vereinheitlicht die Bereiche der Heiligen, unterscheidet sich aber in der Umgebung. Johannes der Täufer zum Beispiel wird in der Wüste auf einem zerklüfteten Felsen alla Mantegna dargestellt, der sich ebenfalls symmetrisch in der rechten Tafel befindet, wobei der heilige Franziskus die Stigmata empfängt, während die beiden anderen Heiligen auf einer Stufe aus geflecktem Marmor ruhen.
Die Heiligen, die in Pose und Haltung variieren, sind an typischen Attributen erkennbar (die Schriftrolle mit dem Agnus Dei des Johannes, das Gitter von Laurentius und das Kruzifix mit goldenen Strahlen – in Relief –, die die Wunden des Franziskus berühren), mit Ausnahme von Sylvester, der keine spezifischen Attribute außer den prächtigen päpstlichen Gewändern hat, aber immer noch mit Laurentius als Patron der Kirche erkennbar ist.

Anders als die Madonna mit ihrer trockenen und skulpturalen Beschaffenheit zeigen die Heiligen ein längeres Festhalten an der Paduaner Renaissance.
- Johannes der Täufer und Laurentius
- Hlg. Sylvester und Hlg. Franziskus
- Hlg. Sylvester (Detail)

### Giebel
Der ursprüngliche Holzrahmen, der die Giebel eleganter integrieren sollte, ging verloren.
Diese drei Szenen sind auch räumlich verbunden, jedoch nur die Seitenwände der Verkündigung haben mit einer Zinnenwand den gleichen Hintergrund. Rechts gleitet der Engel sanft mit den Flügeln und den flatternden Cordeln des Gewandes im Relief. Links sitzt Maria vor einem Pult, bekommt Besuch von der Taube des Heiligen Geistes und nimmt ihr Schicksal an, indem sie demütig ihre Hände faltet, während links eine zarte Verkürzung ihres Schlafzimmers zu sehen ist, unberührt wie es sich für eine Jungfrau gehört. Diese beiden kleinen Szenen stellen eine echte perspektivische Übung dar, wobei das Raster in den Blöcken des Bodens und im Verlauf der Fugen zwischen den aufeinander gestapelten Wänden dargestellt wird. Das Gebetspult der Jungfrau selbst wird gewaltsam verkürzt. Der Typus der Madonna wird von Bartolomeo Vivarini beeinflusst, der dem Künstler bereits in Venedig bekannt war und in diesen Jahren auch in den Marken tätig war.
Die Pieta steht in einer kahlen Felslandschaft. Der Leib Christi erhebt sich dort gleichzeitig heldenhaft, in seiner starken plastischen Körperlichkeit, und schmerzhaft wegen der Leiden des Martyriums, an die nicht nur die Gesichtszüge, sondern auch das Kreuz erinnert, das hinter ihm mit den drei im Holz gesteckten Nägeln gezeigt wird. Schön ist die perspektivische Verkürzung des Sarkophags und die Aufmerksamkeit auf das Licht, wie der Schatten zeigt, den Jesus am linken Rand oder an den Nägeln wirft.
- Verkündigung
- Verkündigungsengel

### Predella
Unten in der Predella sind Erzählszenen zu sehen, die in der Produktion des Künstlers selten sind. Offensichtlich ist die Inspiration von Mantegnas San-Zeno-Altar für die Szenen (ohne die Geißelung), die versuchen noch mehr das Drama der Ereignisse wiederzugeben, wie man an der Kreuzigung sehen kann, wo die ältere Maria mit einem vom Schmerz gezeichneten Gesichtsausdruck gezeigt wird. Der in der Auferstehung im Vordergrund liegende Soldat bezieht sich Ausdrücklich auf den Transports des Heiligen Christophorus, das in der Ovetari-Kapelle in Padua gemalt ist. Die Geißelung hingegen bezieht sich auf die perspektivischen Lösungen von Paolo Uccello, der in jenem Jahr in Urbino arbeitete, insbesondere in den Szenen der Predella der entweihten Hostie.
Aus der Untersuchung der beiden im Polyptychon dargestellten Sarkophage geht hervor, dass jener in der Pietà grau ist und keine Blutspuren wie jener in der Auferstehung aufweist. Diese Behandlung wurde als Unterstützung der theologischen Thesen erklärt, die in den gleichen Jahren von den Franziskanern des Ortskonvents von Massa Fermana und vom Auftraggeber, vom Franziskaner Giacomo della Marca, gegen die dominikanische Meinung ausgefochten wurden, wonach das Blut Christi während der Passion seine Göttlichkeit verloren hat, um es in der Auferstehung zurückzugewinnen.
- Kreuzigung
- Auferstehung

wikiname: dewiki

title: Polyptychon von Massa Fermana

in_language: de

wikitext:
{{Infobox Gemälde
| bilddatei = Carlo Crivelli 023.jpg
| bildlink  =
| alt       =
| hochkant  =
| titel     = Polyptychon von Massa Fermana
| künstler  = [[Carlo Crivelli (Maler)|Carlo Crivelli]]
| jahr      = 1468
| technik   = Tempera und Gold auf Holz
| höhe      = 110
| breite    = 190
| museum    = Ss Lorenzo, Silvestro e Rufino, derzeit Pinacoteca Comunale
| ort       = Massa Fermana
}}
Das '''''Polyptychon von Massa Fermana''''' ist eine [[Tempera|Tempera-]] und Goldmalerei auf [[Tafelbild (Malerei)|Holz]] (ca. 110 × 190 cm) von [[Carlo Crivelli (Maler)|Carlo Crivelli]], datiert auf 1468 und befindet sich in der Kirche [[Ss Lorenzo, Silvestro e Rufino]] in [[Massa Fermana]]. Es ist mit "<small>KAROLVS CRIVELLVS VENETVS PINXIT HOC OPVS MCCCCLXVIII</small>" signiert. Dies ist das erste bekannte Werk des Malers in den Marken, das auch für die Festlegung seiner Rückkehr nach Italien wichtig ist.

== Geschichte ==
Die lokale Überlieferung, die von [[Amico Ricci]] (1834) übernommen wurde, verweist auf den Auftrag eines Polyptychons von einem Grafen ''Azzolini von Fermo'', Signore von Massa. Während der Erforschung der Kunstwerke, die von der italienischen Regierung nach der [[Risorgimento|Vereinigung]] in Auftrag gegeben wurden, sahen [[Giovanni Battista Cavalcaselle|Cavalcaselle]] und [[Joseph Archer Crowe|Crowe]] 1861 das Polyptychon im Pfarrhaus. Später wurde es im Gemeindesitz und dann in der ''Galleria Nazionale delle Marche'' in [[Urbino]] ausgestellt, wo es bis zum Ende des [[Zweiter Weltkrieg|Zweiten Weltkriegs]] blieb, danach kehrte es in seine ursprüngliche Kirche zurück. Aufgrund des Erdbebens 2016 ist die Kirche derzeit geschlossen. Das Polyptychon von Crivelli wird derzeit in der Pinacoteca Comunale di Massa Fermana aufbewahrt.

== Beschreibung und Stil ==
[[Datei:Carlo crivelli, polittico di massa fermana, madonna.jpg|links|mini|''Madonna mit Kind'' (Detail)]]
Das Polyptychon besteht aus fünf Haupttafeln mit der ''Madonna mit Kind'' (105 × 44 cm) in der Mitte und den Heiligen ''Johannes dem Täufer'', ''Lorenz'', ''Sylvester'' und ''Franziskus'' (je 105 × 44 cm) an den Seiten. Es gibt drei Giebeln mit der ''Verkündigung'' (37 × 19), der ''Pieta'' (51 × 28) und dem ''Verkündigungsengel'' (37 × 19) und vier Felder der [[Predella]], mit dem ''Gebet im Garten'', der ''Kreuzigung'', der ''Geißelung'' und der ''Auferstehung'': Seltsamerweise geht die ''Kreuzigung'' der ''Geißelung'' in der Reihenfolge voraus.

=== Madonna ===
Die Madonna sitzt auf einem Thron in der Mitte und hält in ihren Armen das Kind, das segnet und eine goldene Kugel als Symbol der Erdkugel hält. Der Marmorthron ruht auf einem Sockel, mit der Signatur des Künstlers und einer gelöschten Kerze. Oben wird er durch einen roten Stoff verfeinert, der die Rückenlehne bedeckt. Auf der Seite der Lehne befinden sich ein [[Pfirsich]] und eine [[Quitte]], die aus der Tradition der "''Squarcionesca''" stammen und auf die [[Erbsünde]] anspielen. Die Heiligenscheine von Maria und den Heiligen sind von archaischer Art, wie goldene Scheiben, die hinter dem Kopf festgesteckt und nicht verkürzt sind und auf denen der Künstler Reliefdekorationen anbrachte.

Die Madonna erinnert an die Entwürfe von [[Filippo Lippi]]. Im Vergleich zu den Madonnen der Paduaner- oder Saragossa-Periode (''Madonna Huldschinsky'', ''Madonna della Passione''), wird hier die Figur der Jungfrau mit einer neuen Zärtlichkeit versehen, die sich dann in den reifen Werken des Künstlers wiederfinden wird.

=== Seitenheilige ===
[[Datei:Carlo crivelli, polittico di massa fermana, san lorenzo.jpg|mini|''Heiliger Laurentius'' (Detail)]]
Die untere Stufe vereinheitlicht die Bereiche der Heiligen, unterscheidet sich aber in der Umgebung. [[Johannes der Täufer]] zum Beispiel wird in der Wüste auf einem zerklüfteten Felsen alla [[Andrea Mantegna|Mantegna]] dargestellt, der sich ebenfalls symmetrisch in der rechten Tafel befindet, wobei der heilige Franziskus die Stigmata empfängt, während die beiden anderen Heiligen auf einer Stufe aus geflecktem Marmor ruhen.

Die Heiligen, die in Pose und Haltung variieren, sind an typischen Attributen erkennbar (die Schriftrolle mit dem [[Agnus Dei]] des Johannes, das Gitter von [[Laurentius von Rom|Laurentius]] und das Kruzifix mit goldenen Strahlen – in Relief –, die die Wunden des Franziskus berühren), mit Ausnahme von Sylvester, der keine spezifischen Attribute außer den prächtigen päpstlichen Gewändern hat, aber immer noch mit Laurentius als Patron der Kirche erkennbar ist.

Anders als die Madonna mit ihrer trockenen und skulpturalen Beschaffenheit zeigen die Heiligen ein längeres Festhalten an der Paduaner Renaissance.<gallery>
Datei:Carlo crivelli, polittico di massa fermana 01.jpg|''Johannes der Täufer'' und ''Laurentius''
Datei:Carlo crivelli, polittico di massa fermana 03.jpg|''Hlg. Sylvester'' und ''Hlg. Franziskus''
Datei:Carlo crivelli, polittico di massa fermana, san silvestro.jpg|''Hlg. Sylvester'' (Detail)
</gallery>

=== Giebel ===
[[Datei:Carlo Crivelli 027.jpg|mini|''Die Pieta'']]
Der ursprüngliche Holzrahmen, der die Giebel eleganter integrieren sollte, ging verloren.

Diese drei Szenen sind auch räumlich verbunden, jedoch nur die Seitenwände der Verkündigung haben mit einer Zinnenwand den gleichen Hintergrund. Rechts gleitet der Engel sanft mit den Flügeln und den flatternden Cordeln des Gewandes im Relief. Links sitzt Maria vor einem Pult, bekommt Besuch von der [[Friedenstaube|Taube des Heiligen Geistes]] und nimmt ihr Schicksal an, indem sie demütig ihre Hände faltet, während links eine zarte Verkürzung ihres Schlafzimmers zu sehen ist, unberührt wie es sich für eine Jungfrau gehört. Diese beiden kleinen Szenen stellen eine echte perspektivische Übung dar, wobei das Raster in den Blöcken des Bodens und im Verlauf der Fugen zwischen den aufeinander gestapelten Wänden dargestellt wird. Das Gebetspult der Jungfrau selbst wird gewaltsam verkürzt. Der Typus der Madonna wird von [[Bartolomeo Vivarini]] beeinflusst, der dem Künstler bereits in Venedig bekannt war und in diesen Jahren auch in den Marken tätig war.

Die ''Pieta'' steht in einer kahlen Felslandschaft. Der Leib Christi erhebt sich dort gleichzeitig heldenhaft, in seiner starken plastischen Körperlichkeit, und schmerzhaft wegen der Leiden des Martyriums, an die nicht nur die Gesichtszüge, sondern auch das Kreuz erinnert, das hinter ihm mit den drei im Holz gesteckten Nägeln gezeigt wird. Schön ist die perspektivische Verkürzung des Sarkophags und die Aufmerksamkeit auf das Licht, wie der Schatten zeigt, den Jesus am linken Rand oder an den Nägeln wirft.
<gallery>
Datei:Carlo Crivelli 025.jpg|''Verkündigung''
Datei:Carlo Crivelli 028.jpg|''Verkündigungsengel''
</gallery>

=== Predella ===
[[Datei:Carlo Crivelli 026.jpg|mini|''Gebet im Garten'']]
[[Datei:Carlo Crivelli 029.jpg|mini|''Geißelung'']]
Unten in der Predella sind Erzählszenen zu sehen, die in der Produktion des Künstlers selten sind. Offensichtlich ist die Inspiration von Mantegnas [[San-Zeno-Altar]] für die Szenen (ohne die Geißelung), die versuchen noch mehr das Drama der Ereignisse wiederzugeben, wie man an der ''Kreuzigung'' sehen kann, wo die ältere Maria mit einem vom Schmerz gezeichneten Gesichtsausdruck gezeigt wird. Der in der ''Auferstehung'' im Vordergrund liegende Soldat bezieht sich Ausdrücklich auf den ''Transports des Heiligen Christophorus'', das in der Ovetari-Kapelle in [[Padua]] gemalt ist. Die ''Geißelung'' hingegen bezieht sich auf die perspektivischen Lösungen von [[Paolo Uccello]], der in jenem Jahr in [[Urbino]] arbeitete, insbesondere in den Szenen der Predella der entweihten Hostie.

Aus der Untersuchung der beiden im Polyptychon dargestellten Sarkophage geht hervor, dass jener in der ''Pietà'' grau ist und keine Blutspuren wie jener in der Auferstehung aufweist. Diese Behandlung wurde als Unterstützung der theologischen Thesen erklärt, die in den gleichen Jahren von den Franziskanern des Ortskonvents von Massa Fermana und vom Auftraggeber, vom Franziskaner Giacomo della Marca, gegen die dominikanische Meinung ausgefochten wurden, wonach das Blut Christi während der Passion seine Göttlichkeit verloren hat, um es in der Auferstehung zurückzugewinnen.
<gallery>
Datei:Carlo crivelli, polittico di massa fermana, predella, crocifissione.jpg|''Kreuzigung''
Datei:Carlo crivelli, polittico di massa fermana, predella, resurrezione.jpg|''Auferstehung''
</gallery>

== Literatur ==
* {{Literatur|Autor=Pietro Zampetti|Titel=Carlo Crivelli|Verlag=Nardini Editore|Ort=Florenz|Datum=1986}}
* Ronald Lightbown: ''Carlo Crivelli''. Yale University Press, New Haven / London 2004, ISBN 0-300-10286-0

== Weblinks ==
{{commonscat|Massa Fermana Polyptych|Polyptychon von Massa Fermana}}

* {{Cite web|url=http://www.frammentiarte.it/dal%20Gotico/Crivelli%20opere/02%20polittico%20di%20massa%20fermana.htm|title=Una scheda sul polittico|language=it|publisher=frammentiarte.it|accessdate=2019-09-10}}

[[Kategorie:Massa Fermana]]


text:
# 點融網
點融網（英語：）是一家總部位於中國上海的在線市場貸款公司。該公司被命名為「中國貸款俱樂部」，由蘇海德於2012年創立。2018年時受到借貸平台集體倒閉事件的影響，導致裁員和辦公室關閉。

## 外部連結
- 官方網站

title: 點融網

wikitext:
{{Expand language|1=en|time=2023-09-17T06:00:12+00:00}}
{{noteTA
|G1=IT
}}
{{Infobox company
| name           = 點融網
| logo           = Dianrong logo.png
| type           = [[私人公司]]
| industry       = [[个人理财]]、[[软件]]、[[金融科技]]
| foundation     = 2012年
| founder        = 蘇海德
| location       = [[上海市]]
| area_served    = 全世界
| products       = [[网络借贷|P2P借貸]]
| num_employees  = 超過3,500人
| homepage       = [http://www.dianrong.com/ dianrong.com]
}}
'''點融網'''（{{lang-en|Dianrong}}）是一家總部位於中國上海的在線市場貸款公司。該公司被命名為「中國貸款俱樂部」，由蘇海德於2012年創立<ref>{{cite web|url=http://technode.com/2015/06/29/soul-htite/|title=More Challenging, Greater Impact: Lending Club/Dianrong Founder On China|author=Emma Lee|publisher=technode|date=2015-06-29|access-date=2023-09-17|archive-date=2023-02-06|archive-url=https://web.archive.org/web/20230206161801/https://technode.com/2015/06/29/soul-htite/|dead-url=no}}</ref>。2018年時受到[[2018年中國網絡借貸平台集體倒閉事件|借貸平台集體倒閉事件]]的影響，導致裁員和辦公室關閉<ref>{{Cite news|url=https://www.bloomberg.com/news/articles/2019-01-02/china-s-online-lending-crackdown-may-see-70-of-businesses-close|title=China P2P Lending Crackdown May See 70% of Firms Close|last=Liu|first=Alfred|date=2019-01-02|work=Bloomberg|access-date=2019-02-23|archive-date=2022-12-22|archive-url=https://web.archive.org/web/20221222134804/http://www.bloomberg.com/news/articles/2019-01-02/china-s-online-lending-crackdown-may-see-70-of-businesses-close|dead-url=no}}</ref>。

== 參考資料 ==
{{reflist}}

== 外部連結 ==
* {{url|http://www.dianrong.com|官方網站}}

[[Category:2012年成立的中国公司]]

title: 點融網

公司類型: 私人公司

創辦人: 蘇海德

總部: 上海市

業務範圍: 全世界

产业: 个人理财、软件、金融科技


text:
# Ire'ne lara silva
Ire'ne Lara Silva is a Chicana feminist poet and writer from Austin, Texas. Her parents were migrant farmworkers. She has published numerous works of poetry and her short story collection won the 2013 Premio Aztlán Literary Prize. A central theme of her work is Indigenous survival and perseverance despite colonization: "let's empower ourselves with that knowledge."

## Early years
Silva grew up in the Rio Grande Valley of South Texas. Her parents were migrant farmworkers and she spent many years with her family moving "from South Texas to Mathis to Oklahoma to New Mexico to the Panhandle and back to South Texas."

## Writing career
Silva is the author of three chapbooks of poetry, two full-length books of poetry, and one short story collection. Her work has appeared in various journals, including Acentos Review, Pilgrimage, and Yellow Medicine Review and various anthologies including Improbable Worlds: An Anthology of Texas and Louisiana Poets and The Weight of Addition: An Anthology of Texas Poetry.
Silva's collection, blood sugar canto, was published by Saddle Road Press in January 2016. Silva served as co-editor with Dan Vera for IMANIMAN: Poets Reflect on Transformative & Transgressive Borders Through Gloria Anzaldúa's Work, published by Aunt Lute Books (2016).

## Awards and prizes
Her first full-length collection of poetry furia received an honorable mention for the 2011 International Latino Book Award. Her short story collection flesh to bone won the 2013 Premio Aztlán Literary Prize, was a fiction finalist for A Room of Her Own Foundation's 2013 Gift of Freedom Award, and was a finalist for Foreword Review's Book of the Year Award in Multicultural Fiction.
Silva is the recipient of the 2014 Alfredo Cisneros del Moral Award and the 2008 recipient of the Gloria Anzaldúa Milagro Award. Silva was a founding fellow of the CantoMundo Writers Conference.
From 2004 to 2008, Silva was the Executive Coordinator of the prestigious Macondo Writers Workshop, the workshop founded by Sandra Cisneros. She was a co-director of the Flor De Nopal Literary Festival.

## Works

### Poetry
- ani'mal, La Loba Press, (2001), reprinted Axoquentlatoa Press, (2010)[10]
- INDíGENA, La Loba Press, (2001), reprinted Axoquentlatoa Press, (2010)[10]
- furia, London: Mouthfeel Press, (2010)
- Enduring Azucares, Little Rock: Sibling Rivalry Press, (2015)
- blood sugar canto, Hilo: Saddle Road Press (2016)
- Cuicacalli / House of Song, Saddle Road Press, 2019

### Short stories
- flesh to bone, San Francisco: Aunt Lute Books, (2013)

### As editor
- Imaniman: Poets Writing in the Anzaldúan Borderlands. Aunt Lute Books. 2016. ISBN 9781879960930., with Dan Vera and an introduction by United States Poet Laureate Juan Felipe Herrera

title: Ire'ne lara silva

wikitext:
{{Short description|American poet}}
{{Use mdy dates|date=July 2016}}
{{Lowercase title}}
{{Infobox writer
| embed            =
| honorific_prefix =
| name             = Ire'ne Lara Silva
| honorific_suffix =
| image            = Irene Lora Silva 2016.jpg
| image_size       =
| image_upright    =
| alt              =
| caption          = Silva at the 2016 Texas Book Festival.
| native_name      =
| native_name_lang =
| pseudonym        =
| birth_name       =
| birth_date       =
| birth_place      =
| death_date       =
| death_place      =
| resting_place    =
| occupation       =
| language         =
| residence        =
| nationality      =
| citizenship      =
| education        =
| alma_mater       =
| period           =
| genre            = Poetry/Fiction
| subject          =
| movement         =
| notableworks     =
| spouse           =
| partner          =
| children         =
| relatives        =
| awards           = NALAC Grant
 Alfredo Cisneros del Moral Award
 AROHO Fiction Finalist
 Gloria Anzaldúa Milagro Award
| signature        =
| signature_alt    =
| years_active     =
| module           =
| website          =
| portaldisp       =
}}
'''Ire'ne Lara Silva''' is a [[Chicana feminism|Chicana feminist]] [[List of feminist poets|poet]] and writer from [[Austin, Texas]]. Her parents were [[Farmworker|migrant farmworkers]]. She has published numerous works of poetry and her short story collection won the 2013 [[Premio Aztlán Literary Prize]].<ref name=":0" /><ref name=":1" /> A central theme of her work is Indigenous survival and perseverance despite [[Spanish colonization of the Americas|colonization]]: "let's empower ourselves with that knowledge."<ref>{{cite web |last=Cardenas |first=Cat |date=2019-10-21 |title=How Ire'ne Lara Silva Learned to Flip the Script |url=https://www.texasmonthly.com/arts-entertainment/how-irene-lara-silva-learned-flip-script/ |access-date=2023-01-20 |website=Texas Monthly }}</ref>

==Early years==
Silva grew up in the [[Rio Grande Valley (Texas)|Rio Grande Valley]] of [[South Texas]]. Her parents were [[Migrant worker|migrant]] [[farmworkers]] and she spent many years with her family moving "from South Texas to [[Mathis, Texas|Mathis]] to Oklahoma to New Mexico to the [[Texas Panhandle|Panhandle]] and back to South Texas."<ref name=makeupname>[http://www.wordswithoutborders.org/dispatches/article/the-city-and-the-writer-in-austin-with-irene-lara-silva-nathalie-handal The City and the Writer: In Austin with Ire’ne Lara Silva], [[Nathalie Handal]], January 28, 2016, ''Words Without Borders'', Retrieved June 2, 2016</ref>

==Writing career==
Silva is the author of three [[Chapbook#Modern chapbooks|chapbooks]] of poetry, two full-length books of poetry, and one short story collection. Her work has appeared in various journals, including ''Acentos Review'', ''Pilgrimage'', and ''Yellow Medicine Review'' and various [[anthologies]] including ''Improbable Worlds: An Anthology of Texas and Louisiana Poets'' and ''The Weight of Addition: An Anthology of Texas Poetry.''

Silva's collection, ''blood sugar canto'', was published by Saddle Road Press in January 2016. Silva served as co-editor with [[Dan Vera]] for ''IMANIMAN: Poets Reflect on Transformative & Transgressive Borders Through [[Gloria Anzaldúa]]'s Work'', published by [[Aunt Lute Books]] (2016).<ref>{{cite web|url=https://labloga.blogspot.com/2015/11/imaniman-anthology-call-to-poets-to.html|title=La Bloga: IMANIMAN Anthology: A Call to Poets to Reflect on Gloria Anzaldúa and Transformative/Transgressive Borders|first=Olga Garcia|last=Echeverria|date=November 15, 2015|accessdate=September 27, 2019}}</ref>

==Awards and prizes==
Her first full-length collection of poetry ''furia'' received an honorable mention for the 2011 [[Latino Book Awards|International Latino Book Award]]. Her short story collection ''flesh to bone'' won the 2013 [[Premio Aztlán Literary Prize]],<ref name=":0">{{cite web| url = http://www.poetryfoundation.org/harriet/2014/05/letras-latinas-presents-irene-lara-silva-in-conversation-with-elena-minor/| url-status = dead| archive-url = https://web.archive.org/web/20140714044402/http://www.poetryfoundation.org/harriet/2014/05/letras-latinas-presents-irene-lara-silva-in-conversation-with-elena-minor/| archive-date = 2014-07-14| title = Letras Latinas Presents ire'ne lara silva in Conversation with elena minor : Harriet Staff : Harriet the Blog : The Poetry Foundation}} </ref><ref name=":1">{{Cite web |url=http://www.guadalupeculturalarts.org/irene-lara-silva/ |title=Ire'ne lara silva – Guadalupe Cultural Arts Center |access-date=June 1, 2016 |archive-url=https://web.archive.org/web/20160611162121/http://www.guadalupeculturalarts.org/irene-lara-silva/ |archive-date=June 11, 2016 |url-status=dead }}</ref> was a fiction finalist for A Room of Her Own Foundation's 2013 Gift of Freedom Award,<ref>"Artist Profile: ire'ne lara silva" Interview by Trevor Boffone, May 24, 2016</ref> and was a finalist for [[Foreword Review]]'s Book of the Year Award in Multicultural Fiction.<ref>{{cite web|url=https://www.forewordreviews.com/awards/books/flesh-to-bone/|title="Flesh to Bone" is a 2013 Foreword INDIES Finalist|website=www.forewordreviews.com|accessdate=September 27, 2019}}</ref>

Silva is the recipient of the 2014 [[Sandra Cisneros#Community legacy|Alfredo Cisneros del Moral Award]] and the 2008 recipient of the [[Gloria Anzaldúa]] Milagro Award.<ref>{{cite web|url=https://www.wordswithoutborders.org/dispatches/article/the-city-and-the-writer-in-austin-with-irene-lara-silva-nathalie-handal|title=The City and the Writer: In Austin with Ire'ne Lara Silva|first=Nathalie|last=Handal|website=Words Without Borders|date=January 28, 2016 |accessdate=September 27, 2019}}</ref> Silva was a founding fellow of the [[CantoMundo]] Writers Conference.

From 2004 to 2008, Silva was the Executive Coordinator of the prestigious [[Macondo Writers Workshop]], the workshop founded by [[Sandra Cisneros]].<ref>{{Cite web|url=http://www.kwelijournal.org/poetry-1/2014/6/1/i-come-from-women-illiterate-and-rough-skinned-by-irene-lara-silva|title = I come from women illiterate and rough-skinned by Irene Lara Silva| date=December 2, 2009 }}</ref> She was a co-director of the Flor De Nopal Literary Festival.

==Works==

===Poetry===
* ''ani'mal'', La Loba Press, (2001), reprinted Axoquentlatoa Press, (2010)<ref name="auto">https://pen.org/irene-lara-silva?member {{dead link|date=September 2019}}</ref>
* ''INDíGENA'', La Loba Press, (2001), reprinted Axoquentlatoa Press, (2010)<ref name="auto"/>
* ''furia'', London: Mouthfeel Press, (2010)
* ''Enduring Azucares'', Little Rock: [[Sibling Rivalry Press]], (2015)
* ''blood sugar canto'', Hilo: Saddle Road Press (2016)
* ''Cuicacalli / House of Song'', Saddle Road Press, 2019

===Short stories===
* ''flesh to bone'', San Francisco: [[Aunt Lute Books]], (2013)

===As editor===
* {{cite book| title=Imaniman: Poets Writing in the Anzaldúan Borderlands| publisher= Aunt Lute Books | date=2016| isbn=9781879960930}}, with [[Dan Vera]] and an introduction by [[United States Poet Laureate]] [[Juan Felipe Herrera]]

==References==
{{reflist}}

==External links==
* [http://www.irenelarasilva.wordpress.com Author website]
* [http://www.pw.org/content/irene_lara_silva_1 Author page] at [[Poets & Writers]]
* [http://www.poetryfoundation.org/harriet/2014/05/letras-latinas-presents-irene-lara-silva-in-conversation-with-elena-minor/ Interview with the ire'ne lara silva] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140714044402/http://www.poetryfoundation.org/harriet/2014/05/letras-latinas-presents-irene-lara-silva-in-conversation-with-elena-minor/ |date=July 14, 2014 }} on [[Poetry Foundation]] blog

{{Authority control}}

{{DEFAULTSORT:Silva, Ire'ne Lara}}
[[Category:21st-century American poets]]
[[Category:21st-century American women writers]]
[[Category:Living people]]
[[Category:American people of Mestizo descent]]
[[Category:American poets of Mexican descent]]
[[Category:American women poets]]
[[Category:Chicana feminists]]
[[Category:Hispanic and Latino American autobiographers]]
[[Category:American autobiographers]]
[[Category:Lesbian feminists]]
[[Category:American lesbian writers]]
[[Category:LGBTQ Hispanic and Latino American people]]
[[Category:LGBTQ people from Texas]]
[[Category:American LGBTQ poets]]
[[Category:Mestizo writers]]
[[Category:People from Hidalgo County, Texas]]
[[Category:Writers from Austin, Texas]]
[[Category:Poets from Texas]]
[[Category:Queer feminists]]
[[Category:Radical feminists]]
[[Category:Year of birth missing (living people)]]
[[Category:American women non-fiction writers]]
[[Category:21st-century American non-fiction writers]]
[[Category:American women autobiographers]]

title: Ire'ne Lara Silva

Genre: Poetry/Fiction

Notable awards: NALAC Grant · Alfredo Cisneros del Moral Award · AROHO Fiction Finalist · Gloria Anzaldúa Milagro Award


text:
# کاهتا
کاهتا (به ترکی استانبولی: Kahta) شهری در استان آدیامان کشور ترکیه است. این شهر مرکز بخش کاهتا است. جمعیت کاهتا بر اساس سرشماری سال ۲۰۰۸ میلادی ۵۹٬۶۶۵ نفر و بر اساس برآوردهای سال ۲۰۰۹ میلادی ۵۹٬۷۶۰ نفر می‌باشد. مردم شهر را کرد ها و از ایل رشون تشکیل می دهند.

## ریشه نام کاهتا
نام کَهَتَه در زبان فارسی به معنای دامن کوه است و توسط ایرانیان مسلط بر منطقه قبل از کوماژنی ها استفاده می شده است.مرکز منطقه قدیمی اسکی کاهتا است و در دامنه کوه نمرود واقع شده است. نام منطقه در میان کُرد ها کولیک است

## تاریخچه
تاریخ کاهتا به دوران ماقبل تاریخ باز می گردد. آثاری از دوران پارینه سنگی، نوسنگی، کالکولیتیک و عصر برنز در موزه آدییامان به نمایش گذاشته شده است. تا زمان تأسیس پادشاهی کوماژن (۶۹ ق.م)، هیتی‌ها، میتانی‌ها، آشوری‌ها، نو هیتی‌ها، پارس‌ها و اسکندر مقدونی بر کاهتا تسلط داشتند.
بزرگترین موزه روباز جهان، ویرانه‌های کوه نمرود، پل سندره ، قلعه اسکی کاهتا، آرسمیا، تومولوس کاراکوس ویرانه‌های در کاهتا قرار دارد. مجسمه زئوس  بر روی ویرانه‌های کوه نمرود قرار دارد.
- پس سندره
- پل سندره
- مجسمه های کوه نمرود
- تومولوس کاراکوس

wikiname: fawiki

title: کاهتا

in_language: fa

wikitext:
{{Infobox Ort in der Türkei
| Wappen =
| Breitengrad = 37/46/49/N
| Längengrad = 38/37/18/E
| Provinz = آدیامان
| Höhe =
| FlächeLk = ۱۳۵۹
| Gliederung =
| EinwohnerLk = ۱۱۷۶۵۵
| EinwohnerLkStand = ۲۰۱۰
| EinwohnerLkQuelle = [http://report.tuik.gov.tr/reports/rwservlet?adnksdb2=&ENVID=adnksdb2Env&report=turkiye_ilce_koy_sehir.RDF&p_il1=2&p_kod=1&p_yil=2010&p_dil=1&desformat=html Türkisches Institut für Statistik], retrieved 11 August 2011
| Postleitzahl = ۰۲۴۰۰
| Bürgermeister = İbrahim Yusuf Turanlı
| BürgermeisterStand = ۲۰۱۱
| Partei = AKP
| AnschriftStraße =
| AnschriftOrt =
| Webpräsenz = www.kahta.bel.tr
| Kaymakam = Coşkun Açık
| WebpräsenzKaymakam = www.kahta.gov.tr
| EinwohnerOrt = ۶۳۲۱۶
| EinwohnerOrtQuelle = [http://report.tuik.gov.tr/reports/rwservlet?adnksdb2=&ENVID=adnksdb2Env&report=turkiye_ilce_koy_sehir.RDF&p_il1=2&p_kod=1&p_yil=2010&p_dil=1&desformat=html Türkisches Institut für Statistik], retrieved 11 August 2011
| EinwohnerOrtStand = ۲۰۱۰
}}
'''کاهتا''' {{به ترکی استانبولی|Kahta}} شهری در [[استان آدیامان]] کشور [[ترکیه]] است. این شهر مرکز [[بخش کاهتا]] است. جمعیت کاهتا بر اساس سرشماری سال ۲۰۰۸ میلادی ۵۹٬۶۶۵ نفر و بر اساس برآوردهای سال ۲۰۰۹ میلادی ۵۹٬۷۶۰ نفر می‌باشد.<ref>{{یادکرد وب|عنوان=City, town and village population|نشانی=http://rapor.tuik.gov.tr/reports/rwservlet?adnksdb2=&ENVID=adnksdb2Env&report=idari_yapi_09sonrasi.RDF&p_il1=34&p_yil=2010&p_dil=1&desformat=html|ناشر=TURKISH STATISTICAL INSTITUTE|تاریخ بازبینی=6 May 2012|کد زبان=en|archiveurl=https://archive.today/20121205054134/http://rapor.tuik.gov.tr/reports/rwservlet?adnksdb2=&ENVID=adnksdb2Env&report=idari_yapi_09sonrasi.RDF&p_il1=34&p_yil=2010&p_dil=1&desformat=html|archivedate=۵ دسامبر ۲۰۱۲|dead-url=yes}}</ref><ref>{{یادکرد وب|عنوان=Turkey: largest cities and towns and statistics of their population|نشانی=http://www.world-gazetteer.com/wg.php?x=&men=gcis&lng=en&des=wg&srt=npan&col=abcdefghinoq&msz=1500&geo=-215|ناشر=World Gazetteer|تاریخ بازبینی=6 May 2012|کد زبان=en|archive-date=5 دسامبر 2012|archive-url=https://archive.today/20121205050505/http://www.world-gazetteer.com/wg.php?x=&men=gcis&lng=en&des=wg&srt=npan&col=abcdefghinoq&msz=1500&geo=-215}}</ref> مردم شهر را کرد ها و از ایل رشون تشکیل می دهند.<ref>{{Cite journal|last=Kaiser|first=Hilmar|date=2019|title=Financing the Ruling Party and Its Militants in Wartime: The Armenian Genocide and the Kemah Massacres of 1915|url=https://journals.openedition.org/eac/1942|journal=Études arméniennes contemporaines|volume=12|issue=12|pages=7–31|doi=10.4000/eac.1942|doi-access=free}}</ref><ref>{{Cite book|title=Aşiretler raporu|publisher=Kaynak Yayınları|year=2014|isbn=978-975-343-220-7|pages=24|language=tr}}</ref>

== ریشه نام کاهتا ==
نام کَهَتَه در زبان فارسی به معنای دامن کوه است و توسط ایرانیان مسلط بر منطقه قبل از [[پادشاهی کوماژن|کوماژنی ها]] استفاده می شده است.مرکز منطقه قدیمی اسکی کاهتا است و در دامنه کوه نمرود واقع شده است. نام منطقه در میان کُرد ها کولیک است<ref>{{cite web|title=Adıyaman - İbrahim Sediyani|url=https://www.haksozhaber.net/adiyaman-17586yy.htm|website=Haksöz Haber|access-date=17 December 2019|language=tr|date=28 August 2010|archive-date=۷ اكتبر ۲۰۲۲|archive-url=https://web.archive.org/web/20221007224036/https://www.haksozhaber.net/adiyaman-17586yy.htm|url-status=dead}}</ref>

== تاریخچه ==
{{بخش بدون منبع|تاریخ=دسامبر ۲۰۲۳}}
تاریخ کاهتا به دوران [[پیشاتاریخ|ماقبل تاریخ]] باز می گردد. آثاری از دوران پارینه سنگی، نوسنگی، [[مس‌سنگی|کالکولیتیک]] و [[عصر برنز]] در موزه آدییامان به نمایش گذاشته شده است. تا زمان تأسیس پادشاهی کوماژن (۶۹ ق.م)، هیتی‌ها، میتانی‌ها، آشوری‌ها، نو هیتی‌ها، پارس‌ها و اسکندر مقدونی بر کاهتا تسلط داشتند.

بزرگترین موزه روباز جهان، ویرانه‌های [[کوه نمرود]]، پل سندره ، قلعه اسکی کاهتا، آرسمیا، تومولوس کاراکوس ویرانه‌های در کاهتا قرار دارد. مجسمه زئوس  بر روی ویرانه‌های کوه نمرود قرار دارد.
<gallery>
پرونده:Severan Bridge, Turkey 04.jpg| پس سندره
پرونده:Severan Bridge, Turkey 02.jpg|پل سندره
پرونده:Nemrut-kahta.JPG|مجسمه های کوه نمرود
پرونده:Tumulus of Karakus 01.jpg| تومولوس کاراکوس
</gallery>

== جستارهای وابسته ==
* [[فهرست شهرهای ترکیه]]

== منابع ==
{{پانویس|چپ‌چین=بله}}
{{استان‌های ترکیه|نام‌استان=استان آدیامان}}
{{ترکیه-خرد}}

[[رده:کاهتا]]
[[رده:شهرستان‌های استان آدیامان]]
[[رده:شهرهای ترکیه]]
[[رده:مناطق مسکونی در استان آدیامان]]
[[رده:مناطق مسکونی کردنشین در استان آدیامان]]

title: کاهتا

منطقهٔ زمانی: یوتی‌سی+۳ (TRT)


text:
# 香川県県民ホール
香川県県民ホール（かがわけんけんみんホール）は、香川県高松市玉藻町にある香川県が管理するホールで、香川県内最大規模のホールである。こけら落としは1988年。穴吹興産のグループ企業である穴吹エンタープライズが指定管理者として香川県から管理・運営を委任されている。
2008年4月1日から命名権（ネーミングライツ）が穴吹興産に売却され、愛称がアルファあなぶきホールとなっていた。当初は2008年4月1日から2011年3月31日までの3年間の契約で命名権が売却されたが、2010年12月 - 2011年1月にかけて実施された同ホールの命名権募集に穴吹興産1社しか応募がなかったため、同社との間で2011年4月1日から2016年3月31日の5年間の契約で命名権が売却された。期間満了を前に2015年12月 - 2016年1月にかけて行われた命名権募集では2社が応募し、選考の結果レクザムが選定されたため、2016年4月1日から2021年3月31日の5年間の契約でレクザムホールになった。
香川県は、県民ホールの老朽化等へ対応する必要があることから、休館を伴う改修工事を行うことを予定。
小ホール
2027年(令和9年)1月～6月
大ホール
2027年(令和9年)10月～2029年(令和11年)3月

## 施設概要
- 大ホール：2,001人収容。コンサートやオーケストラの演奏会、演劇、ミュージカル、オペラ、バレエなどに対応可能。2008年3月31日まではグランドホールの愛称がつけられていた。
- 小ホール：807人収容。中小規模のコンサートなどに対応。2008年3月31日まではアクトホールの愛称がつけられていた。
- 多目的大会議室「玉藻」ほか会議室多数
- リハーサル室
- 小ホール棟にはNHK高松放送局・瀬戸内海放送・RSK山陽放送のお天気カメラが設置されている。

## 交通アクセス
- JR高松駅下車徒歩10分、国道30号水城通り沿い。
- なお、ことでんバスのうち香川中央高校・日生ニュータウン線のみ「県民ホール前」バス停に発着する。これはかつて同系統が「国道フェリー」発着だったことの名残である。その後御厩線が同バス停まで延伸された。

title: 香川県県民ホール

wikitext:
{{ホール概要
|名称=香川県県民ホール
|画像=[[File:Kagawakenmin Hall.JPG|300px|香川県県民ホール]]
{{maplink2|frame=yes|plain=yes|type=point|zoom=13|frame-align=center|frame-width=250}}
|通称=レクザムホール
|正式名称=香川県県民ホール
|完成年= 1988
|完成月=
|完成日=
|開館年=
|開館月=
|開館日=
|開館公演=
|収容人数= 大ホール2,001 小ホール807
|客席=
|延床面積=
|設備=
|用途= コンサート、集会
|運営= [[穴吹エンタープライズ]]
|所在地= [[香川県]][[高松市]]玉藻町9番10号
|位置={{coord|34|21|3.47|N|134|3|12.18|E|type:landmark_region:JP|display=inline,title}}
|郵便番号= 760-0030
|アクセス= [[高松琴平電気鉄道|ことでん]][[高松築港駅]]<br />[[四国旅客鉄道|JR]][[高松駅 (香川県)|高松駅]]
|HP= [http://www.kenminhall.com/ 香川県県民ホール]
}}
'''香川県県民ホール'''（かがわけんけんみんホール）は、[[香川県]][[高松市]]玉藻町にある香川県が管理するホールで、香川県内最大規模のホールである。[[こけら落とし]]は[[1988年]]。[[穴吹興産]]のグループ企業である[[穴吹エンタープライズ]]が[[指定管理者]]として香川県から管理・運営を委任されている。

[[2008年]][[4月1日]]から[[命名権]]（ネーミングライツ）が穴吹興産に売却され、愛称が'''アルファあなぶきホール'''となっていた。当初は2008年4月1日から2011年3月31日までの3年間の契約で命名権が売却されたが、2010年12月 - 2011年1月にかけて実施された同ホールの命名権募集に穴吹興産1社しか応募がなかったため、同社との間で2011年4月1日から2016年3月31日の5年間の契約で命名権が売却された。期間満了を前に2015年12月 - 2016年1月にかけて行われた命名権募集では2社が応募し、選考の結果[[レクザム]]が選定されたため、2016年4月1日から2021年3月31日の5年間の契約で'''レクザムホール'''になった<ref>[http://www.pref.kagawa.lg.jp/content/dir4/dir4_3/dir4_3_1/wwm3w7160212161503.shtml 香川県県民ホールネーミングライツのスポンサー企業が決定しました]</ref>。
香川県は、県民ホールの老朽化等へ対応する必要があることから、休館を伴う改修工事を行うことを予定<ref>{{Cite web|title=レクザムホール休館のお知らせ|url=https://www.pref.kagawa.lg.jp/bunka/kenminhall/rexxamhallkyukan.html|website=香川県|access-date=2025-08-16|language=ja|last=香川県}} </ref>。

小ホール

2027年(令和9年)1月～6月

大ホール

2027年(令和9年)10月～2029年(令和11年)3月

== 施設概要 ==
*大ホール：2,001人収容。コンサートやオーケストラの演奏会、演劇、ミュージカル、オペラ、バレエなどに対応可能。2008年[[3月31日]]まではグランドホールの愛称がつけられていた。
*小ホール：807人収容。中小規模のコンサートなどに対応。2008年3月31日まではアクトホールの愛称がつけられていた。
*多目的大会議室「玉藻」ほか会議室多数
*リハーサル室
*小ホール棟には[[NHK高松放送局]]・[[瀬戸内海放送]]・[[RSK山陽放送]]の[[お天気カメラ]]が設置されている。

== 交通アクセス ==
*[[四国旅客鉄道|JR]][[高松駅 (香川県)|高松駅]]下車徒歩10分、[[国道30号]][[水城通り]]沿い。
*なお、[[ことでんバス]]のうち香川中央高校・日生ニュータウン線のみ「県民ホール前」バス停に発着する。これはかつて同系統が「[[宇高国道フェリー|国道フェリー]]」発着だったことの名残である。その後御厩線が同バス停まで延伸された。

==脚注==
{{Reflist}}

== 関連項目 ==
*[[コンサートホール]]
*[[多目的ホール]]

== 外部リンク ==
*[http://www.kenminhall.com/ レクザムホール（香川県県民ホール）]
*[http://www.anabuki-enter.jp/ 穴吹エンタープライズ]（同ホールの[[指定管理者]]）

{{Architecture-stub}}
{{Music-stub}}
{{DEFAULTSORT:かかわけんけんみんほる}}
[[Category:日本のコンサートホール]]
[[Category:香川県のホール]]
[[Category:香川県のコンサート会場]]
[[Category:高松市の建築物]]
[[Category:1988年開業の施設]]

title: 情報

通称: レクザムホール

正式名称: 香川県県民ホール

収容人員: 大ホール2,001 小ホール807人

用途: コンサート、集会

運営: 穴吹エンタープライズ

所在地: 〒760-0030 · 香川県高松市玉藻町9番10号

アクセス: ことでん高松築港駅 · JR高松駅

外部リンク: 香川県県民ホール