text:
# Ołeksandra Czek
Ołeksandra Ołehiwna Czek (ukr. Олександра Олегівна Чек; ur. 17 listopada 1993 w Charkowie) – ukraińska koszykarka, występująca na pozycji środkowej, reprezentantka kraju.

## Osiągnięcia
Stan na 22 marca 2023, na podstawie, o ile nie zaznaczono inaczej.

### Drużynowe
- Mistrzyni Ukrainy (2014)
- Wicemistrzyni Ukrainy (2012, 2019)
- Finalistka Pucharu Ukrainy (2019)

### Indywidualne
(* – nagrody przyznane przez portal eurobasket.com)
- Zaliczona do II składu ligi ukraińskiej (2012, 2018)*
- MVP kolejki ligi ukraińskiej (18 – 2017/2018)*

### Reprezentacja

#### Seniorek
- Uczestniczka:
  - mistrzostw Europy (2015 – 16. miejsce)
  - kwalifikacji do Eurobasketu (2017)

#### Młodzieżowe
- Uczestniczka kwalifikacji do mistrzostw Europy:
  - U–20 (2011 – 6. miejsce, 2012 – 7. miejsce, 2013 – 11. miejsce)
  - U–18 (2010 – 7. miejsce, 2011 – 15. miejsce)
  - U–16 (2008 – 16. miejsce)
  - U–16 dywizji B (2009 – 16. miejsce)

wikiname: plwiki

title: Ołeksandra Czek

in_language: pl

wikitext:
{{Koszykarz infobox
 |imię i nazwisko         = Ołeksandra Czek
 |imię i nazwisko org     = Олександра Олегівна Чек
 |grafika                 =
 |opis grafiki            =
 |numer                   =
 |klub                    =
 |pozycja                 = [[Środkowy (koszykówka)|środkowa]]
 |pełne imię i nazwisko   =
 |pseudonim               =
 |data urodzenia          = 17 listopada 1993
 |miejsce urodzenia       = [[Charków]]
 |data śmierci            =
 |miejsce śmierci         =
 |obywatelstwo            =
 |wzrost                  = 190
 |masa ciała              =
 |aktywność               = od 2011
 |szkoła średnia          =
 |college                 =
 |draft                   = WNBA 2015
 |numer draftu            = -
 |zespół draftu           = niewybrana
 |kariera klubowa         = {{Koszykarz infobox/lata|2011–2012|Rehina-Basket-Bar Bar (Ukraina)|}}
{{Koszykarz infobox/lata|2012–2013|KSC Szekszárd (Węgry)|}}
{{Koszykarz infobox/lata|2013–2014|Jełysawet-Basket Kirowohrad (Ukraina)|}}
{{Koszykarz infobox/lata|2014–2016|Leon Tregor Basket 29 (Francja)|}}
{{Koszykarz infobox/lata|2017–2018|HAI Charków (Ukraina)|}}
{{Koszykarz infobox/lata|2018–2019|Kyjiw-Basket Kijów (Ukraina)|}}
{{Koszykarz infobox/lata|2021–2022|HAI Charków|}}
 |data1                   =
 |kariera reprezentacyjna = {{Koszykarz infobox/lata|2008–2009|{{reprezentacja|UKR|kk|rodzaj=U–16}}}}
{{Koszykarz infobox/lata|2010–2011|{{reprezentacja|UKR|kk|rodzaj=U–18}}}}
{{Koszykarz infobox/lata|2011–2013|{{reprezentacja|UKR|kk|rodzaj=U–20}}}}
{{Koszykarz infobox/lata|2015–2017|{{reprezentacja|UKR|kk}}}}
 |data2                   =
 |kariera trenerska       =
 |medale                  =
 |commons                 =
 |www                     =
}}
'''Ołeksandra Ołehiwna Czek''' ([[Język ukraiński|ukr]]. Олександра Олегівна Чек; ur. [[17 listopada]] [[1993]] w [[Charków|Charkowie]]) – [[Ukraina|ukraińska]] [[koszykówka|koszykarka]], występująca na pozycji środkowej, [[Reprezentacja Ukrainy w koszykówce kobiet|reprezentantka kraju]].

== Osiągnięcia ==
Stan na 22 marca 2023, na podstawie<ref>{{cytuj stronę|url = https://basketball.eurobasket.com/player/Oleksandra-Chek/156981 |tytuł = Profil na eurobasket.com | opublikowany = eurobasket.com | język = en |data dostępu = 2023-03-21}}</ref><ref>{{cytuj stronę|url = https://archive.fiba.com/pages/eng/fa/p/rpp//q//pid/69015/_//players.html |tytuł = Profil na archive.fiba.com | opublikowany = archive.fiba.com | język = en |data dostępu = 2023-03-21}}</ref>, o ile nie zaznaczono inaczej.
=== Drużynowe ===
* Mistrzyni [[Ukraińska Superliha Koszykarska Kobiet|Ukrainy]] (2014)
* Wicemistrzyni Ukrainy (2012, 2019)
* Finalistka Pucharu Ukrainy (2019)

=== Indywidualne ===
(* – nagrody przyznane przez portal eurobasket.com)
* Zaliczona do II składu ligi ukraińskiej (2012, 2018)*
* [[Most valuable player|MVP]] kolejki ligi ukraińskiej (18 – 2017/2018)*

=== Reprezentacja ===
==== Seniorek ====
* Uczestniczka:
** [[Mistrzostwa Europy w koszykówce kobiet|mistrzostw Europy]] (2015 – 16. miejsce)
** kwalifikacji do Eurobasketu (2017)

==== Młodzieżowe ====
* Uczestniczka kwalifikacji do mistrzostw Europy:
** [[Mistrzostwa Europy U-20 w koszykówce kobiet|U–20]] (2011 – 6. miejsce, 2012 – 7. miejsce, 2013 – 11. miejsce)
** [[Mistrzostwa Europy U-18 w koszykówce kobiet|U–18]] (2010 – 7. miejsce, 2011 – 15. miejsce)
** [[Mistrzostwa Europy U-16 w koszykówce kobiet|U–16]] (2008 – 16. miejsce)
** [[Mistrzostwa Europy U-16 w koszykówce kobiet#Dywizja B|U–16 dywizji B]] (2009 – 16. miejsce)

== Przypisy ==
{{Przypisy}}

{{Reprezentacja Ukrainy w koszykówce kobiet na ME w 2015}}
{{Liderki w punktach ligi ukraińskiej}}

{{SORTUJ:Czek, Ołeksandra}}
[[Kategoria:Reprezentantki Ukrainy w koszykówce]]
[[Kategoria:Koszykarki Jełysawet-Basket Kirowohrad]]
[[Kategoria:Koszykarki Rehina-Basket-Bar Bar]]
[[Kategoria:Koszykarki Kyjiw-Basket Kijów]]
[[Kategoria:Koszykarki Atomeromu KSC Szekszárd]]
[[Kategoria:Ludzie urodzeni w Charkowie]]
[[Kategoria:Urodzeni w 1993]]

title: · Ołeksandra CzekОлександра Олегівна Чек

Data i miejsce urodzenia: 17 listopada 1993 · Charków

Draft: WNBA 2015, numer: - · niewybrana

Lata:
Kluby · Wyst.
Reprezentacja · Wyst.

Rehina-Basket-Bar Bar (Ukraina)

KSC Szekszárd (Węgry)

Jełysawet-Basket Kirowohrad (Ukraina)

Leon Tregor Basket 29 (Francja)

HAI Charków (Ukraina)

Kyjiw-Basket Kijów (Ukraina)

HAI Charków

Ukraina U–16

Ukraina U–18

Ukraina U–20

Ukraina


text:
# Placówka Straży Celnej „Chaszczowanie”
Placówka Straży Celnej „Chaszczowanie” – jednostka organizacyjna Straży Celnej pełniąca w okresie międzywojennym służbę ochronną na granicy polsko-czechosłowackiej.

## Formowanie i zmiany organizacyjne
Na wniosek Ministerstwa Skarbu, uchwałą z 10 marca 1920 roku, powołano do życia Straż Celną. Jednostki Straży Celnej rozpoczęły przejmowanie odcinków granicy od pododdziałów Batalionów Celnych. W 1921 roku w Oporcu stacjonował sztab 1 kompanii, a w Pawocznej sztab 4 kompanii 12 batalionu celnego. Kompanie wystawiały między innymi placówkę w Chaszczowanych. Proces tworzenia Straży Celnej trwał do końca 1922 roku. Placówka Straży Celnej „Chaszczowanie” weszła w podporządkowanie komisariatu Straży Celnej „Ławoczne” z Inspektoratu SC „Dolina”.
W drugiej połowie 1927 roku przystąpiono do gruntownej reorganizacji Straży Celnej. W praktyce skutkowało to rozwiązaniem tej formacji granicznej. Ochronę północnej, zachodniej i południowej granicy państwa przejęła powołana z dniem 2 kwietnia 1928 roku Straż Graniczna.
Rozkazem nr 5 z 16 maja 1928 roku w sprawie organizacji Małopolskiego Inspektoratu Okręgowego dowódca Straży Granicznej gen. bryg. Stefan Pasławski określił strukturę organizacyjną komisariatu SG „Sławsko”, a dopiero rozkazem nr 7 z 25 września 1929 roku w sprawie reorganizacji i zmian dyslokacji Małopolskiego Inspektoratu Okręgowego komendant Straży Granicznej płk Jan Jur-Gorzechowski utworzył placówkę Straży Granicznej I linii „Chaszczowanie”.

## Funkcjonariusze placówki
Kierownicy placówki
| stopień    | imię i nazwisko, numer    | okres pełnienia służby | kolejne stanowisko |
| ---------- | ------------------------- | ---------------------- | ------------------ |
| przodownik | Stanisław Ziółkowski (81) | był w 1926             |                    |

Obsada personalna placówki w 1926:
- przodownik Stanisław Ziółkowski (81)
- starszy strażnik Józef Mazurek (811)
- strażnik Władysław Kiedzik (816)
- strażnik Teofil Buda (812)
- strażnik Franciszek Borowski (862)
- strażnik Leon Rynkus (2273)

title: Placówka Straży Celnej „Chaszczowanie”

wikitext:
{{Jednostka wojskowa infobox
 |nazwa                = Placówka SC „Chaszczowanie”
 |nazwa oryginalna     =
 |znak                 =
 |kategoria wojska     = paramilitarny
 |motto                =
 |grafika              =
 |opis grafiki         =
 |państwo              = 2RP
 |sformowanie          =
 |rozformowanie        =
 |nazwa wyróżniająca   =
 |patron               =
 |święto               =
 |nadanie sztandaru    =
 |rodowód              =
 |kontynuacja          = [[Placówka Straży Granicznej I linii „Chaszczowanie”|Placówka SG I linii „Chaszczowanie”]]
 |dowódca pierwszy     =
 |dowódca obecny       =
 |dowódca ostatni      =
 |działania zbrojne    =
 |numer                =
 |dyslokacja           = [[Chaszczowanie]]
 |rodzaj sił zbrojnych =
 |formacja             = [[Straż Celna]]
 |rodzaj wojsk         =
 |podległość           = [[Komisariat  Straży Celnej „Ławoczne”|Komisariat SC „Ławoczne”]]
 |skład                =
 |odznaczenia          =
 |commons              =
 |www                  =
}}
[[File:Ławoczne Komisariat SC 1926.jpg|240px|thumb|Rozmieszczenie placówek SC Komisariatu Ławoczne w 1926 r.]]
'''Placówka Straży Celnej „Chaszczowanie”''' – jednostka organizacyjna [[Straż Celna|Straży Celnej]] pełniąca w [[II Rzeczpospolita|okresie międzywojennym]] służbę ochronną na [[Granica polsko-czechosłowacka|granicy polsko-czechosłowackiej]].

== Formowanie i zmiany organizacyjne ==
Na wniosek [[Ministerstwo Skarbu|Ministerstwa Skarbu]], uchwałą z 10 marca 1920 roku, powołano do życia [[Straż Celna|Straż Celną]]{{odn|Dominiczak|1975|s=130}}. Jednostki Straży Celnej rozpoczęły przejmowanie odcinków granicy od [[pododdział]]ów [[Bataliony Celne|Batalionów Celnych]]{{odn|Piekarz|2017|s=28}}. W 1921 roku w [[Oporzec|Oporcu]] stacjonował sztab 1 kompanii, a w Pawocznej sztab 4 kompanii [[12 Batalion Celny|12 batalionu celnego]]. Kompanie wystawiały między innymi placówkę w Chaszczowanych{{odn|OdeB batalionów celnych|s=12bc}}. Proces tworzenia Straży Celnej trwał do końca 1922 roku{{odn|Dominiczak|1997|s=250}}. Placówka Straży Celnej „Chaszczowanie” weszła w podporządkowanie [[Komisariat Straży Celnej „Ławoczne”|komisariatu Straży Celnej „Ławoczne”]] z [[Inspektorat Straży Celnej „Dolina”|Inspektoratu SC „Dolina”]]{{odn|Kozłowski|2012|s=33}}.

W drugiej połowie 1927 roku przystąpiono do gruntownej reorganizacji Straży Celnej{{odn|Kula|1994|s=40}}. W praktyce skutkowało to rozwiązaniem tej [[Formacje graniczne II Rzeczypospolitej|formacji granicznej]]. Ochronę północnej, zachodniej i południowej granicy państwa przejęła powołana z dniem 2 kwietnia 1928 roku [[Straż Graniczna (1928–1939)|Straż Graniczna]]{{odn|Goryński|2012|s=226}}.
Rozkazem nr 5 z 16 maja 1928 roku ''w sprawie organizacji [[Małopolski Inspektorat Okręgowy Straży Granicznej|Małopolskiego Inspektoratu Okręgowego]]'' dowódca Straży Granicznej gen. bryg. [[Stefan Pasławski]] określił strukturę organizacyjną [[Komisariat Straży Granicznej „Sławsko”|komisariatu SG „Sławsko”]]{{odn|Jabłonowski|Polak|1999|s=29}}, a dopiero rozkazem nr 7 z 25 września 1929 roku ''w sprawie reorganizacji i zmian dyslokacji [[Małopolski Inspektorat Okręgowy Straży Granicznej|Małopolskiego Inspektoratu Okręgowego]]'' komendant Straży Granicznej płk [[Jan Jur-Gorzechowski]] utworzył placówkę Straży Granicznej I linii „Chaszczowanie”{{odn|Jabłonowski|Polak|1999|s=51}}.
{{Osobny artykuł|Placówka Straży Granicznej I linii „Chaszczowanie”}}

== Funkcjonariusze placówki ==
; Kierownicy placówki

{| class="wikitable"
!stopień
!imię i nazwisko, numer
!okres pełnienia służby
!kolejne stanowisko
|-
|przodownik
|Stanisław Ziółkowski (81){{refn|grupa=uwaga|Przy nazwiskach w nawiasach podano numery służbowe funkcjonariuszy Straży Celnej{{odn|Szematyzm Straży Celnej|1927|s=270}}}}
|był w 1926{{odn|Szematyzm Straży Celnej|1927|s=270}}
|
|}
'''Obsada personalna placówki w 1926'''{{odn|Szematyzm Straży Celnej|1927|s=270}}:{{Układ wielokolumnowy |szerokość=19em <!-- od 7 do 19 --> |liczba=2 |
* przodownik Stanisław Ziółkowski (81)
* starszy strażnik Józef Mazurek (811)
* strażnik Władysław Kiedzik (816)
* strażnik Teofil Buda (812)
* strażnik Franciszek Borowski (862)
* strażnik Leon Rynkus (2273)
}}

== Uwagi ==
{{Uwagi}}

== Przypisy ==
{{Przypisy}}

== Bibliografia ==
* {{Cytuj książkę|nazwisko= Dominiczak|imię=Henryk|autor link=Henryk Dominiczak|tytuł= Granica polsko–niemiecka 1919–1939. Z dziejów formacji granicznych| rok =1975| wydawca=Wydawnictwo Ministerstwa Obrony Narodowej|miejsce=Warszawa|odn=tak}}
* {{Cytuj książkę |nazwisko=Dominiczak |imię=Henryk |tytuł=Granice państwa i ich ochrona na przestrzeni dziejów 966–1996 |data=1997 |miejsce=Warszawa |wydawca=Wydawnictwo „Bellona” |isbn=8311086184 |oclc= 37244743 |język=pl |odn=tak}}
* {{Cytuj stronę | imię=Grzegorz|nazwisko=Goryński|url =https://web.archive.org/web/20170101004308/http://ssh.apsl.edu.pl/baza/wydawn/ssh018/gorynski.pdf| tytuł = Powstanie, organizacja i funkcjonowanie straży granicznej w latach 1928-1939|rok=2012 |data dostępu = 2016-12-31|odn=tak}}
* {{cytuj książkę|nazwisko=Jabłonowski|imię=Marek|nazwisko2=Polak|imię2=Bogusław|autor link=Marek Jabłonowski|autor link2=Bogusław Polak|tytuł=Polskie formacje graniczne 1918−1839. Tom II|data=1999|isbn=83-87424-77-3|miejsce=Koszalin|wydawca = Wydawnictwo Uczelniane Politechniki Koszalińskiej|odn=tak}}
* {{Szematyzm Straży Celnej|1927|odn=tak}}
* {{cytuj pismo |nazwisko=Kozłowski|imię =Piotr| tytuł = Straż Celna zapomnianą formacją graniczną II Rzeczypospolitej – dyslokacja jednostek granicznych w 1926 roku|url =https://muzeumsg.strazgraniczna.pl/download.php?s=9&id=36843| czasopismo = Problemy Ochrony Granic| wolumin =50|rok =2012|wydawca = [[Centrum Szkolenia Straży Granicznej w Kętrzynie]]| miejsce =Kętrzyn|issn =1505-1757|odn=tak}}
* {{Cytuj książkę|nazwisko=Kula|imię=Henryk Mieczysław|tytuł=Polska Straż Graniczna w latach 1928-1939|wydawca=Wydawnictwo Bellona|miejsce=Warszawa|rok=1994|isbn=8311082671|odn=tak}}
* {{cytuj pismo |nazwisko=Piekarz|imię =Karolina| tytuł =Polskie formacje graniczne 1918 – 1924| czasopismo = [[Mówią Wieki]]| wolumin =2s|rok =2017|wydawca = Oficyna Wydawnicza „Mówią Wieki”| miejsce =Warszawa|issn =1897-8088|odn=tak}}
* {{Cytuj odn|OdeB batalionów celnych|opis=[[Ordre de Bataille]] batalionów celnych od numeru 1 do 19 → [[Archiwum Straży Granicznej]]. Szczecin.}}

{{Straż Celna}}

{{SORTUJ:Chaszczowanie}}

[[Kategoria:Placówki Straży Celnej II Rzeczypospolitej]]
[[Kategoria:Placówki Straży Celnej w powiecie skolskim]]
[[Kategoria:Placówki Inspektoratu Straży Celnej „Dolina”]]

title: Placówka SC „Chaszczowanie”

Państwo: Polska

Kontynuacja: Placówka SG I linii „Chaszczowanie”

Dyslokacja: Chaszczowanie

Formacja: Straż Celna

Podległość: Komisariat SC „Ławoczne”


text:
# Лаголово
Лаголово (рос. Лаголово) — присілок у Ломоносовському районі Ленінградської області Російської Федерації.
Населення становить 3569 осіб. Належить до муніципального утворення Лаголовське сільське поселення.

## Географія
Населений пункт розташований на західній околиці міста Санкт-Петербурга.

## Історія
Населений пункт розташований на історичній землі Іжорія.
Згідно із законом від 24 грудня 2004 року № 117-оз належить до муніципального утворення Лаголовське сільське поселення.

## Населення
| 1862 | 2002  | 2007  | 2010  |
| ---- | ----- | ----- | ----- |
| 141  | ↗3592 | ↗3702 | ↘3569 |

wikiname: ukwiki

title: Лаголово

in_language: uk

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = [[присілок]]
|тип_род         = присілка
|назва           = Лаголово
|назва ін.       = Лаголово
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Ленінградська область]]
|район           = [[Ломоносовський район (Ленінградська область)|Ломоносовський район]]
|міський округ   =
|поселення       = [[Лаголовське сільське поселення]]
|рада            =
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = {{зменшення}} 3569
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
|телефонний код  = <!--телефонний код-->
|часовий пояс    = [[Московський час|MSK]] ([[UTC+3]])
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
<!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       = <!--або відстань р-->
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       = <!--або відстань о-->
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка     =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Ленінградська область
}}
'''Лаголово''' ({{lang-ru|Лаголово}}) — [[присілок]] у [[Ломоносовський район (Ленінградська область)|Ломоносовському районі]] [[Ленінградська область|Ленінградської області]] [[Росія|Російської Федерації]].

Населення становить 3569 осіб. Належить до муніципального утворення [[Лаголовське сільське поселення]].

== Географія ==

Населений пункт розташований на західній околиці міста [[Санкт-Петербург]]а.

== Історія ==

Населений пункт розташований на історичній землі [[Іжорія]].

Згідно із законом від [[24 грудня]] [[2004]] року № 117-оз належить до муніципального утворення Лаголовське сільське поселення<ref>{{Cite web |url=http://www.bestpravo.com/leningradskaya/hj-pravo/r7r.htm |title=Областной закон Ленинградской области от 24.12.2004 № 117-оз «Об установлении границ и наделении соответствующим статусом муниципального образования Ломоносовский муниципальный район и муниципальных образований в его составе» |accessdate=2016-04-26 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20160820034551/http://www.bestpravo.com/leningradskaya/hj-pravo/r7r.htm |archivedate=2016-08-20 |deadlink=yes }} {{ref-ru}}</ref>.

== Населення ==

{{Населення РФ | Лаголово  }}

{{Населення РФ | Лаголово  | Графік }}

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Ломоносовський район (Ленінградська область)}}
{{Leningrad-obl-stub}}

{{Портали|Географія|Росія}}

[[Категорія:Присілки Ленінградської області]]
[[Категорія:Населені пункти Ломоносовського району (Ленінградська область)]]

title: присілок Лаголово

Країна: Росія

Суб'єкт Російської Федерації: Ленінградська область

Муніципальний район: Ломоносовський район

Поселення: Лаголовське сільське поселення

title: Основні дані

Часовий пояс: MSK (UTC+3)

Основні дані:
Мапа
· Лаголово · Лаголово
Лаголово у Вікісховищі


text:
# 400 meter frisim för herrar i simning vid olympiska sommarspelen 2012
Herrarnas 400 meter frisim vid olympiska sommarspelen 2012 ägde rum den 28 juli i London Aquatics Centre.

## Medaljörer
| Gren        | Guld          | Guld    | Silver                 | Silver  | Brons                | Brons   |
| 400m frisim | Sun Yang Kina | 3.40,14 | Park Tae-hwan Sydkorea | 3.42,06 | Peter Vanderkaay USA | 3.44,69 |

## Resultat

### Heat
| Placering | Heat | Bana | Namn                     | Nationalitet   | Tid     | Noteringar |
| --------- | ---- | ---- | ------------------------ | -------------- | ------- | ---------- |
| 1         | 4    | 4    | Sun Yang                 | Kina           | 3.45,07 | Q          |
| 2         | 4    | 5    | Peter Vanderkaay         | USA            | 3.45,80 | Q          |
| 3         | 4    | 7    | Conor Dwyer              | USA            | 3.46,24 | Q          |
| 4         | 3    | 4    | Park Tae-hwan            | Sydkorea       | 3.46,68 | Q          |
| 5         | 3    | 2    | Gergő Kis                | Ungern         | 3.46,77 | Q          |
| 6         | 4    | 3    | Hao Yun                  | Kina           | 3.46,88 | Q          |
| 7         | 3    | 5    | Ryan Napoleon            | Australien     | 3.47,01 | Q          |
| 8         | 3    | 6    | David Carry              | Storbritannien | 3.47,25 | Q          |
| 9         | 2    | 5    | Ryan Cochrane            | Kanada         | 3.47,26 |            |
| 10        | 4    | 6    | Pál Joensen              | Danmark        | 3.47,36 |            |
| 11        | 2    | 3    | Robbie Renwick           | Storbritannien | 3.47,44 |            |
| 12        | 2    | 6    | Mads Glaesner            | Danmark        | 3.48,27 |            |
| 13        | 2    | 4    | Paul Biedermann          | Tyskland       | 3.48,50 |            |
| 14        | 3    | 3    | David McKeon             | Australien     | 3.48,57 |            |
| 15        | 2    | 2    | Matthew Stanley          | Nya Zeeland    | 3.49,44 |            |
| 16        | 4    | 8    | Cristian Quintero Valero | Venezuela      | 3.50,44 |            |
| 17        | 3    | 1    | Sergij Frolov            | Ukraina        | 3.50,63 |            |
| 18        | 4    | 2    | Samuel Pizzetti          | Italien        | 3.50,93 |            |
| 19        | 4    | 1    | Dominik Meichtry         | Schweiz        | 3.51,34 |            |
| 20        | 2    | 7    | Egor Degtjarev           | Ryssland       | 3.52,33 |            |
| 21        | 1    | 4    | Mateusz Sawrymowicz      | Polen          | 3.53,33 |            |
| 22        | 3    | 8    | Matias Koski             | Finland        | 3.54,96 |            |
| 23        | 2    | 8    | Dorde Marković           | Serbien        | 3.55,35 |            |
| 24        | 2    | 1    | Juan Martin Pereyra      | Argentina      | 3.56,76 |            |
| 25        | 3    | 7    | Heerden Herman           | Sydafrika      | 3.57,28 |            |
| 26        | 1    | 5    | Mateo de Angulo Velasco  | Colombia       | 3.57,76 |            |
| 27        | 1    | 6    | Ahmed Gebrel             | Palestina      | 4.08,51 |            |
| 28        | 1    | 3    | Allan Gutierrez Castro   | Honduras       | 4.09,10 |            |

### Final
| Placering | Bana | Namn             | Nationalitet   | Tid     | Noteringar |
| --------- | ---- | ---------------- | -------------- | ------- | ---------- |
| 1         | 4    | Sun Yang         | Kina           | 3.40,14 | 0OR0       |
| 2         | 6    | Park Tae-hwan    | Sydkorea       | 3.42,06 |            |
| 3         | 5    | Peter Vanderkaay | USA            | 3.44,69 |            |
| 4         | 7    | Hao Yun          | Kina           | 3.46,02 |            |
| 5         | 3    | Conor Dwyer      | USA            | 3.46,39 |            |
| 6         | 2    | Gergő Kis        | Ungern         | 3.47,03 |            |
| 7         | 8    | David Carry      | Storbritannien | 3.48,62 |            |
| 8         | 1    | Ryan Napoleon    | Australien     | 3.49,25 |            |

wikiname: svwiki

in_language: sv

wikitext:
{{Faktamall OS
|år         = 2012
|årstid     = sommar
|idrott     = Simning
|gren       = Herrarnas 400 meter frisim
|datum      = [[28 juli]] [[Sportåret 2012#Simning|2012]]
|nationer   = 23
|deltagare  = 28
|anläggning = [[London Aquatics Centre]]
|arenor     =
|reg.mästare=
|guld       =
|silver     =
|brons      =
|föregående = [[400 meter frisim för herrar i simning vid olympiska sommarspelen 2008|Peking 2008]]
|följande   = [[400 meter frisim för herrar i simning vid olympiska sommarspelen 2016|Rio de Janeiro 2016]]
}}
{{Simning vid olympiska sommarspelen 2012}}
'''[[simning vid olympiska sommarspelen|Herrarnas 400 meter frisim]]''' vid [[olympiska sommarspelen 2012]] ägde rum den 28 juli i [[London Aquatics Centre]].<ref>https://archive.is/20120904113819/www.london2012.com/games/sport-competition-schedules/olympic-sport-competition-schedule.php?sport=Swimming&venue=&date=&Search.x=35&Search.y=9]</ref>

== Medaljörer ==
{| {{Medaljtabell|typ=Gren|kolumner=2}}
|-
| 400m frisim
|{{flagIOCmedalist|[[Sun Yang]]|CHN|2012|sommar}} || 3.40,14
|{{flagIOCmedalist|[[Park Tae-hwan]]|KOR|2012|sommar}} || 3.42,06
|{{flagIOCmedalist|[[Peter Vanderkaay]]|USA|2012|sommar}}  || 3.44,69
|}

== Resultat ==
=== Heat ===
<ref>https://archive.is/20121205054612/www.london2012.com/swimming/event/men-400m-freestyle/phase=swm014900/doc=summary.html</ref>
{| class="wikitable sortable" style="text-align:center"
|-
! Placering !! Heat !! Bana !! Namn !! Nationalitet !! Tid !! Noteringar
|-style="background:#ccffcc"
| 1 || 4 || 4 || style="text-align:left"|[[Sun Yang]] || style="text-align:left"|{{flagIOC|CHN|2012|sommar}} || 3.45,07 || Q
|-style="background:#ccffcc"
| 2 || 4 || 5 || style="text-align:left"|[[Peter Vanderkaay]] || style="text-align:left"|{{flagIOC|USA|2012|sommar}} || 3.45,80 || Q
|-style="background:#ccffcc"
| 3 || 4 || 7 || style="text-align:left"|[[Conor Dwyer]] || style="text-align:left"|{{flagIOC|USA|2012|sommar}} || 3.46,24 || Q
|-style="background:#ccffcc"
| 4|| 3 || 4 || style="text-align:left"|[[Park Tae-hwan]] || style="text-align:left"|{{flagIOC|KOR|2012|sommar}} || 3.46,68 ||Q
|-style="background:#ccffcc"
| 5 || 3 || 2 || style="text-align:left"|[[Gergő Kis]] || style="text-align:left"|{{flagIOC|HUN|2012|sommar}} || 3.46,77 || Q
|-style="background:#ccffcc"
| 6 || 4 || 3 || style="text-align:left"|[[Hao Yun]] || style="text-align:left"|{{flagIOC|CHN|2012|sommar}} || 3.46,88 || Q
|-style="background:#ccffcc"
| 7 || 3 || 5 || style="text-align:left"|[[Ryan Napoleon]] || style="text-align:left"|{{flagIOC|AUS|2012|sommar}} || 3.47,01 || Q
|-style="background:#ccffcc"
| 8 || 3 || 6 || style="text-align:left"|[[David Carry]] || style="text-align:left"|{{flagIOC|GBR|2012|sommar}} || 3.47,25 || Q
|-
| 9 || 2 || 5 || style="text-align:left"|[[Ryan Cochrane]] || style="text-align:left"|{{flagIOC|CAN|2012|sommar}} || 3.47,26 ||
|-
| 10 || 4 || 6 || style="text-align:left"|[[Pál Joensen]] || style="text-align:left"|{{flagIOC|DEN|2012|sommar}} || 3.47,36 ||
|-
| 11 || 2 || 3 || style="text-align:left"|[[Robbie Renwick]] || style="text-align:left"|{{flagIOC|GBR|2012|sommar}} || 3.47,44 ||
|-
| 12 || 2 || 6 || style="text-align:left"|[[Mads Glaesner]] || style="text-align:left"|{{flagIOC|DEN|2012|sommar}} || 3.48,27 ||
|-
| 13 || 2 || 4 || style="text-align:left"|[[Paul Biedermann]] || style="text-align:left"|{{flagIOC|GER|2012|sommar}} || 3.48,50 ||
|-
| 14 || 3 || 3 || style="text-align:left"|[[David McKeon]] || style="text-align:left"|{{flagIOC|AUS|2012|sommar}} || 3.48,57 ||
|-
| 15 || 2 || 2 || style="text-align:left"|[[Matthew Stanley]] || style="text-align:left"|{{flagIOC|NZL|2012|sommar}} || 3.49,44 ||
|-
| 16 || 4 || 8 || style="text-align:left"|[[Cristian Quintero Valero]] || style="text-align:left"|{{flagIOC|VEN|2012|sommar}} || 3.50,44 ||
|-
| 17 || 3 || 1 || style="text-align:left"|[[Sergij Frolov]] || style="text-align:left"|{{flagIOC|UKR|2012|sommar}} || 3.50,63 ||
|-
| 18 || 4 || 2 || style="text-align:left"|[[Samuel Pizzetti]] || style="text-align:left"|{{flagIOC|ITA|2012|sommar}} || 3.50,93 ||
|-
| 19 || 4 || 1 || style="text-align:left"|[[Dominik Meichtry]] || style="text-align:left"|{{flagIOC|SUI|2012|sommar}} || 3.51,34 ||
|-
| 20 || 2 || 7 || style="text-align:left"|[[Egor Degtjarev]] || style="text-align:left"|{{flagIOC|RUS|2012|sommar}} || 3.52,33 ||
|-
| 21 || 1 || 4 || style="text-align:left"|[[Mateusz Sawrymowicz]] || style="text-align:left"|{{flagIOC|POL|2012|sommar}} || 3.53,33 ||
|-
| 22 || 3 || 8 || style="text-align:left"|[[Matias Koski]] || style="text-align:left"|{{flagIOC|FIN|2012|sommar}} || 3.54,96 ||
|-
| 23 || 2 || 8 || style="text-align:left"|[[Dorde Marković]] || style="text-align:left"|{{flagIOC|SRB|2012|sommar}} || 3.55,35 ||
|-
| 24 || 2 || 1 || style="text-align:left"|[[Juan Martin Pereyra]] || style="text-align:left"|{{flagIOC|ARG|2012|sommar}} || 3.56,76 ||
|-
| 25 || 3 || 7 || style="text-align:left"|[[Heerden Herman]] || style="text-align:left"|{{flagIOC|RSA|2012|sommar}} || 3.57,28 ||
|-
| 26 || 1 || 5 || style="text-align:left"|[[Mateo de Angulo Velasco]] || style="text-align:left"|{{flagIOC|COL|2012|sommar}} || 3.57,76 ||
|-
| 27 || 1 || 6 || style="text-align:left"|[[Ahmed Gebrel]] || style="text-align:left"|{{flagIOC|PLE|2012|sommar}} || 4.08,51 ||
|-
| 28 || 1 || 3 || style="text-align:left"|[[Allan Gutierrez Castro]] || style="text-align:left"|{{flagIOC|HON|2012|sommar}} || 4.09,10 ||
|}

=== Final ===
{| class="wikitable sortable" style="text-align:center"
|-
! Placering !! Bana !! Namn !! Nationalitet !! Tid !! Noteringar
|-
| {{guld01}} || 4 || style="text-align:left"|[[Sun Yang]] || style="text-align:left"|{{flagIOC|CHN|2012|sommar}} || 3.40,14 || {{Rekord|OR|Lista över olympiska rekord i simning}}
|-
| {{silver02}} || 6 || style="text-align:left"|[[Park Tae-hwan]] || style="text-align:left"|{{flagIOC|KOR|2012|sommar}} || 3.42,06 ||
|-
| {{brons03}} || 5 || style="text-align:left"|[[Peter Vanderkaay]] || style="text-align:left"|{{flagIOC|USA|2012|sommar}} || 3.44,69 ||
|-
| 4 || 7 || style="text-align:left"|[[Hao Yun]] || style="text-align:left"|{{flagIOC|CHN|2012|sommar}} || 3.46,02 ||
|-
| 5 || 3 || style="text-align:left"|[[Conor Dwyer]] || style="text-align:left"|{{flagIOC|USA|2012|sommar}} || 3.46,39 ||
|-
| 6 || 2 || style="text-align:left"|[[Gergő Kis]] || style="text-align:left"|{{flagIOC|HUN|2012|sommar}} || 3.47,03 ||
|-
| 7 || 8 || style="text-align:left"|[[David Carry]] || style="text-align:left"|{{flagIOC|GBR|2012|sommar}} || 3.48,62 ||
|-
| 8 || 1 || style="text-align:left"|[[Ryan Napoleon]] || style="text-align:left"|{{flagIOC|AUS|2012|sommar}} || 3.49,25 ||
|}

== Referenser ==
<references/>

[[Kategori:Simning vid olympiska sommarspelen 2012]]
[[Kategori:400 meter frisim för herrar|Olympiska sommarspelen]]

title: Information

Anläggning: London Aquatics Centre

title: | Föregående | Följande |

Peking 2008: Rio de Janeiro 2016

title: Anläggning

Föregående: Följande

title: | Herrar | Grenar | Damer |

Detaljer · Detaljer · Detaljer · Detaljer · 0 · Detaljer: 50 m frisim · 100 m frisim · 200 m frisim · 400 m frisim · 800 m frisim · 1500 m frisim · Detaljer · Detaljer · Detaljer · Detaljer · Detaljer · 0

Detaljer · Detaljer: 100 m bröstsim · 200 m bröstsim · Detaljer · Detaljer

Detaljer · Detaljer: 100 m ryggsim · 200 m ryggsim · Detaljer · Detaljer

Detaljer · Detaljer: 100 m fjärilsim · 200 m fjärilsim · Detaljer · Detaljer

Detaljer · Detaljer: 200 m medley · 400 m medley · Detaljer · Detaljer

Detaljer · Detaljer · Detaljer: 4 × 100 m frisim · 4 × 200 m frisim · 4 × 100 m medley · Detaljer · Detaljer · Detaljer

Detaljer: 10 km maraton · Detaljer

Herrar: Grenar · Damer


text:
# Снокволмі-Пасс (Вашингтон)
Снокволмі-Пасс (англ. Snoqualmie Pass) — переписна місцевість (CDP) в США, в окрузі Кіттітас штату Вашингтон. Населення — 372 особи (2020).

## Географія
Снокволмі-Пасс розташоване за координатами 47°24′5″ пн. ш. 121°24′40″ зх. д. / 47.40139° пн. ш. 121.41111° зх. д. (47.401470, -121.411027).  За даними Бюро перепису населення США в 2010 році переписна місцевість мала площу 7,58 км², уся площа — суходіл.

### Клімат
| Клімат : Снокволмі-Пасс | Клімат : Снокволмі-Пасс | Клімат : Снокволмі-Пасс | Клімат : Снокволмі-Пасс | Клімат : Снокволмі-Пасс | Клімат : Снокволмі-Пасс | Клімат : Снокволмі-Пасс | Клімат : Снокволмі-Пасс | Клімат : Снокволмі-Пасс | Клімат : Снокволмі-Пасс | Клімат : Снокволмі-Пасс | Клімат : Снокволмі-Пасс | Клімат : Снокволмі-Пасс | Клімат : Снокволмі-Пасс |
| Показник                | Січ.                    | Лют.                    | Бер.                    | Квіт.                   | Трав.                   | Черв.                   | Лип.                    | Серп.                   | Вер.                    | Жовт.                   | Лист.                   | Груд.                   | Рік                     |
| Середній максимум, °C   | −0,1                    | 2,8                     | 5,8                     | 9,6                     | 14,0                    | 17,2                    | 21,3                    | 20,9                    | 18,1                    | 12,2                    | 4,1                     | 0,8                     | 10,6                    |
| Середній мінімум, °C    | −6,1                    | −4,7                    | −3,3                    | −0,9                    | 1,4                     | 4,7                     | 7,8                     | 7,9                     | 5,4                     | 2,0                     | −2,1                    | −4,4                    | 0,4                     |
| Норма опадів, мм        | 317                     | 227                     | 187                     | 145                     | 110                     | 101                     | 47                      | 56                      | 106                     | 164                     | 326                     | 353                     | 2137                    |
| ----------------------- | ----------------------- | ----------------------- | ----------------------- | ----------------------- | ----------------------- | ----------------------- | ----------------------- | ----------------------- | ----------------------- | ----------------------- | ----------------------- | ----------------------- | ----------------------- |
| Джерело:                |                         |                         |                         |                         |                         |                         |                         |                         |                         |                         |                         |                         |                         |

## Демографія
Згідно з переписом 2010 року, у переписній місцевості мешкало 311 особа в 150 домогосподарствах у складі 74 родин. Густота населення становила 41 особа/км².  Було 526 помешкань (69/км²).
Расовий склад населення:
| - 91,0 % — білих - 1,3 % — корінних американців - 1,3 % — азіатів - 0,3 % — чорних або афроамериканців - 4,2 % — осіб інших рас |

До двох чи більше рас належало 1,9 %. Частка іспаномовних становила 5,8 % від усіх жителів.
За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 16,7 % — особи молодші 18 років, 76,2 % — особи у віці 18—64 років, 7,1 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 38,5 року. На 100 осіб жіночої статі у переписній місцевості припадало 120,6 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 133,3 чоловіків також старших 18 років.
Середній дохід на одне домашнє господарство  становив 67 713 долари США (медіана — 53 250), а середній дохід на одну сім'ю — 69 173 долари (медіана — 55 625). За межею бідності перебувало 5,3 % осіб, у тому числі 50,0 % дітей у віці до 18 років та 0,0 % осіб у віці 65 років та старших.
Цивільне працевлаштоване населення становило 137 осіб. Основні галузі зайнятості: мистецтво, розваги та відпочинок — 25,5 %, транспорт — 16,1 %, науковці, спеціалісти, менеджери — 15,3 %.

title: Снокволмі-Пасс (Вашингтон)

wikitext:
{{НП
|країна  = [[Сполучені Штати Америки|США]]
|статус  = переписна місцевість
|українська назва   = Снокволмі-Пасс
|оригінальна назва  = {{lang-en|Snoqualmie Pass}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     =
|опис зображення=
|вид регіону = Штат США{{!}}Штат
|регіон      = Вашингтон (штат){{!}}Вашингтон
|вид району  = Округ (США){{!}}Округ
|район       = [[Кіттітас (округ, Вашингтон)|Кіттітас]]
|вид общини  =
|община      =
|внутрішній поділ  =
|перша згадка      =
|попередні назви   =
|площа              = 7,58
|висота центру НП   = 831
|клімат             =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          =
|рік перепису       =
|густота населення  = 41,03
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = -8
|DST                    = -7 <!--Якщо є літній час -->
|телефонний код         = 425
|поштовий індекс        = 98068
|автомобільний код      =
|вид ідентифікатора     = [[Федеральні стандарти обробки інформації|Код FIPS]]
|цифровий ідентифікатор = 5365275
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Снокволмі-Пасс''' ({{lang-en|Snoqualmie Pass}}) — [[переписна місцевість]] (''CDP'') в [[Сполучені Штати Америки|США]], в окрузі [[Кіттітас (округ, Вашингтон)|Кіттітас]] штату [[Вашингтон (штат)|Вашингтон]]. Населення — 372 особи (2020).

== Географія ==
Снокволмі-Пасс розташоване за координатами {{Coord|47|24|5|N|121|24|40|W|type:city_region:US-DE}} (47.401470, -121.411027){{R|gazetteer2010}}.  За даними [[Бюро перепису населення США]] в 2010 році переписна місцевість мала площу 7,58 км², уся площа — [[Суходіл (географія)|суходіл]].

=== Клімат ===
{{Клімат міста
| Місто_род = : Снокволмі-Пасс

| Січ_сер_макс = -0.1
| Лют_сер_макс = 2.8
| Бер_сер_макс = 5.8
| Кві_сер_макс = 9.6
| Тра_сер_макс = 14.0
| Чер_сер_макс = 17.2
| Лип_сер_макс = 21.3
| Сер_сер_макс = 20.9
| Вер_сер_макс = 18.1
| Жов_сер_макс = 12.2
| Лис_сер_макс = 4.1
| Гру_сер_макс = 0.8
| Рік_сер_макс = 10.6

| Січ_сер_мін = -6.1
| Лют_сер_мін = -4.7
| Бер_сер_мін = -3.3
| Кві_сер_мін = -0.9
| Тра_сер_мін = 1.4
| Чер_сер_мін = 4.7
| Лип_сер_мін = 7.8
| Сер_сер_мін = 7.9
| Вер_сер_мін = 5.4
| Жов_сер_мін = 2.0
| Лис_сер_мін = -2.1
| Гру_сер_мін = -4.4
| Рік_сер_мін = 0.4

| Січ_сер_опади = 317
| Лют_сер_опади = 227
| Бер_сер_опади = 187
| Кві_сер_опади = 145
| Тра_сер_опади = 110
| Чер_сер_опади = 101
| Лип_сер_опади = 47
| Сер_сер_опади = 56
| Вер_сер_опади = 106
| Жов_сер_опади = 164
| Лис_сер_опади = 326
| Гру_сер_опади = 353
| Рік_сер_опади = 2137

| Джерело =  <ref>{{Cite web |url=http://www.weatherbase.com/weather/weather-summary.php3?s=187754&cityname=Snoqualmie+Pass%2C+Washington%2C+United+States+of+America&units= |title=SNOQUALMIE PASS, WASHINGTON |publisher= |accessdate=14 липня 2014 |archive-date=3 березня 2016 |archive-url=https://web.archive.org/web/20160303234228/http://www.weatherbase.com/weather/weather-summary.php3?s=187754&cityname=Snoqualmie+Pass,+Washington,+United+States+of+America&units= }}</ref>
}}

== Демографія ==
{{USCensusPop
| align =  left
| 2000 = 201
| 2010 = 311
| 2020 = 372
| estyear =
| estimate =
| estref =
|footnote=Десятилітній перепис в США<ref name="DecennialCensus">{{cite web|url=https://www.census.gov/prod/www/decennial.html|title=Census of Population and Housing|publisher=Census.gov|accessdate=4 червня 2016|archive-date=19 липня 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20180719124258/https://www.census.gov//prod/www/decennial.html}}</ref>
}}
Згідно з [[Перепис населення США (2010)|переписом 2010 року]]{{R|cen2010}}, у переписній місцевості мешкало 311 особа в 150 домогосподарствах у складі 74 родин. [[Густота населення]] становила 41 особа/км².  Було 526 помешкань (69/км²).

[[Раса|Расовий склад]] населення:
{| style="margin-top:-.7em; margin-bottom: -0.4em;"
|<!--Таблиця потрібна для правильного "прилягання" списку до таблиці населення за роками-->
* 91,0 % — [[Расовий склад США|білих]]
* 1,3 % — [[Корінні народи США|корінних американців]]
* 1,3 % — [[Американці азійського походження|азіатів]]
* 0,3 % — [[Расовий склад США|чорних]] або [[афроамериканці]]в
* 4,2 % — осіб інших рас
|}
До двох чи більше рас належало 1,9 %. Частка іспаномовних становила 5,8 % від усіх жителів.

За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 16,7 % — особи молодші 18 років, 76,2 % — особи у віці 18—64 років, 7,1 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 38,5 року. На 100 осіб жіночої статі у переписній місцевості припадало 120,6 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 133,3 чоловіків також старших 18 років.

Середній дохід на одне домашнє господарство  становив {{formatnum:67713}} [[Долар США|долари США]] (медіана — {{formatnum:53250}}), а середній дохід на одну сім'ю — {{formatnum:69173}} долари (медіана — {{formatnum:55625}}). За межею бідності перебувало 5,3 % осіб, у тому числі 50,0 % дітей у віці до 18 років та 0,0 % осіб у віці 65 років та старших.

Цивільне працевлаштоване населення становило 137 осіб. Основні галузі зайнятості: мистецтво, розваги та відпочинок — 25,5 %, транспорт — 16,1 %, науковці, спеціалісти, менеджери — 15,3 %.

== Джерела ==
{{Портал|США}}
{{reflist
|refs=<ref name=cen2010>{{cite web|url=https://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=American FactFinder|archive-date=2015-01-08|archive-url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml}} {{Webarchive|url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml |date=2015-01-08 }}{{ref-en}}</ref>
<ref name=gazetteer2010>{{cite web|url={{US-census-gazetteer2010-url}}|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=Gazetteer}}{{ref-en}}</ref>
}}

{{Бібліоінформація}}
{{Кіттітас (округ, Вашингтон)}}

[[Категорія:Переписні місцевості Вашингтону]]
[[Категорія:Населені пункти округу Кіттітас (Вашингтон)]]

title: сусідні нас. пункти

Країна: США

Штат: Вашингтон

Округ: Кіттітас

Межує з: | Норт Бедн ? |

Населення: 372 осіб (1 квітня 2020)

Густота населення: 41,03 осіб/км²

Часовий пояс: UTC-8, влітку UTC-7


text:
# Cheilanthes buchananii
Cheilanthes buchananii är en kantbräkenväxtart som beskrevs av Karel Domin. Cheilanthes buchananii ingår i släktet Cheilanthes och familjen Pteridaceae. Inga underarter finns listade.

title: Cheilanthes buchananii

wikitext:
{{robotskapad|Lsjbot|kantbräkenväxt|datum=2014-06}}
{{Taxobox
| name = ''Cheilanthes buchananii''
| status =
| image =
| image_caption =
| domain_sv =
| domain =
| regnum_sv =
| regnum = [[Plantae]]
| phylum_sv = [[Kärlväxter]]
| phylum = Tracheophyta
| classis_sv =
| classis = [[Polypodiopsida]]
| ordo_sv =
| ordo = [[Polypodiales]]
| familia_sv =
| familia = [[Pteridaceae]]
| genus_sv =
| genus = [[Cheilanthes]]
| species_sv =
| species = '''Cheilanthes buchananii'''
| taxon = Cheilanthes buchananii
| taxon_authority = [[Karel Domin|Domin]]
| range_map =
| range_map_caption = Utbredningsområde
| image2 =
| image2_caption =
| synonyms = ''Notholaena buchananii'' Bak.
''Cheilanthes inaequalis'' var.'' buchananii'' (Bak.) Schelpe
}}

'''''Cheilanthes buchananii'''''<ref name = "C132"/> är en [[kantbräkenväxter|kantbräkenväxt]]art som beskrevs av [[Karel Domin]]. ''Cheilanthes buchananii'' ingår i [[släkte]]t ''[[Cheilanthes]]'' och [[familj (biologi)|familjen]] [[Pteridaceae]].<ref name = "COL"/><ref name = "source"/> Inga underarter finns listade.<ref name = "COL"/>

== Källor ==
<references>
<ref name = "COL">{{webbref |url= http://www.catalogueoflife.org/annual-checklist/2014/details/species/id/16549950|titel= Species 2000 & ITIS Catalogue of Life: 2014 Annual Checklist.|hämtdatum= 26 May 2014 |författare= Roskov Y., Kunze T., Orrell T., Abucay L., Paglinawan L., Culham A., Bailly N., Kirk P., Bourgoin T., Baillargeon G., Decock W., De Wever A., Didžiulis V. (ed)|datum= 2014|verk= |utgivare=Species 2000: Reading, UK.}}</ref>
<ref name = "C132">Domin, 1913 ''In: Bibl. Bot. 86: 133 nota''</ref>
<ref name = "source">{{Webbref |url=http://worldplants.webarchiv.kit.edu/ferns/ |titel=World Ferns: Checklist of Ferns and Lycophytes of the World |hämtdatum=2014-06-25 |arkivurl=https://web.archive.org/web/20140512223922/http://worldplants.webarchiv.kit.edu/ferns/ |arkivdatum=2014-05-12 }}</ref>
</references>

[[Kategori:Kärlväxter]]
[[Kategori:Cheilanthes|buchananii]]

title: Systematik

Rike: Plantae

Stam: Kärlväxter · Tracheophyta

Klass: Polypodiopsida

Ordning: Polypodiales

Familj: Pteridaceae

Släkte: Cheilanthes

Art: Cheilanthes buchananii

title: Vetenskapligt namn

Vetenskapligt namn: § Cheilanthes buchananii

Auktor: Domin

title: Synonymer

Synonymer: Notholaena buchananii Bak. · Cheilanthes inaequalis var. buchananii (Bak.) Schelpe


text:
# Балтико-Адриатический коридор
Балтико-Адриатический коридор или Балтико-Адриатическая ось (нем. Baltisch-Adriatische Achse) ― европейская инициатива по созданию железнодорожного коридора с высокой пропускной способностью с севера Европы на юг, соединяя Гданьск на Балтийском море с Болоньей на Адриатическом. Линия пересекает Польшу, Чехию, Словакию, Австрию и Италию, соединяя в основном, высокоиндустрализированные области и города, такие как Варшава, Верхнесилезский угольный бассейн, Вена, юго-восточная Австрия и северная Италия. Железнодорожный коридор был разработан на базе проекта Трансъевропейской транспортной сети (TEN-T) № 23, согласно которому была построена железнодорожная линия Гданьск-Вена в 2003 году. Пропуская 24 млн тонн грузов в год, Балтико-Адриатический коридор считается одной из важнейших трансальпийских линий в Европе.

## История
По инициативе австрийского Министерства транспорта в 2006 году, Польша, Чехия, Словакия, Австрия и Италия подписали соглашение по расширению железнодорожной магистрали TEN-T 23, в целях формирования Балтико-Адриатического коридора. Целью инициативы было устранение мест с заторами, увязка транспортных потоков и соединение с другими европейскими железнодорожными коридорами, устранения структурных и географических факторов в недостаточно хорошо обслуживаемых районах (например в землях Штирии и Каринтии), повышение конкурентоспособности железных дорог с автодорогами и реализация потенциала развития рынка пассажирских перевозок.
14 стран Европы подписали декларацию, призывающую к реализации Балтико-Адриатического коридора между Гданьском и Болоньей в 2009 году. Работы начались в конце 2008 года. На первом этапе было начато расширение Коральмской железной дороги между Грацем и Клагенфуртом: тогда же было начато строительство Коральмского туннеля, крупнейшего инфраструктурного элемента железнодорожной линии. Его планируется ввести в эксплуатацию к 2022 году. В 2012 году было запущено строительство Земмерингской железной дороги, которая, как ожидается, откроется в 2024, минуя перепады высот в перевале Земмеринг.
Постановлением от 19 октября 2011 года, Балтико-Адриатический коридор был связан с TEN-T Rail Baltica, проектом, призванным связать Варшаву через Каунас, Ригу и Таллин с Хельсинки (включая предлагаемый тоннель между Хельсинки и Таллином). В обсуждении с депутатом Европарламента Дебором Серрачиани 24 апреля 2012 года итальянский министр инфраструктуры и транспорта Коррадо Пассера подтвердил намерение итальянского правительства продлить Балтико-Адриатический коридор до Анконы, на 325 км к югу от Венеции.

## Железнодорожные линии
- Гданьск-Главный – Варшава-Восточная (Польские государственные железные дороги, железнодорожная линия № 9)
- Варшава-Центральная – Гродзиск-Мазовецкий (ПГЖД, железнодорожная линия № 1, бывшая Варшаво-Венская железная дорога)
- Гродзиск-Мазовецкий – Заверце (ПГЖД, железнодорожная линия № 4)
- Заверце – Катовице (ПГЖД, железнодорожная линия № 1, бывшая Варшаво-Венская железная дорога)
- Краков – Чеховице-Дзедзице (ПГЖД, железнодорожная линия № 139)
- Чеховице-Дзедзице – Петровице-у-Карвине
- Звардонь – Чадца (СЖД, железнодорожная линия № 129) – Жилина (СЖД, железнодорожная линия № 127)

## Обслуживаемые районы
- Гданьская бухта с портами Гданьск и Гдыня
- Варшавская агломерация, с подключением к Rail Baltica
- Лодзь
- Верхнесилезский промышленный район (Катовице) и прилегающая к нему Северная Моравии (Острава)
- Оломоуц
- Брно
- Вена
- Братислава
- Штирия
- Триест и Удине в области Фриули — Венеция-Джулия
- Венето
- Эмилия-Романья
- Марке (Анкона)

wikiname: ruwiki

title: Балтико-Адриатический коридор

in_language: ru

wikitext:
'''Балтико-Адриатический коридор''' или '''Балтико-Адриатическая ось''' ({{lang-de|Baltisch-Adriatische Achse}}) ― европейская инициатива по созданию железнодорожного коридора с высокой пропускной способностью с севера Европы на юг, соединяя [[Гданьск]] на [[Балтийское море|Балтийском море]] с [[Болонья|Болоньей]] на [[Адриатическое море|Адриатическом]]. Линия пересекает [[Польша|Польшу]], [[Чехия|Чехию]], [[Словакия|Словакию]], [[Австрия|Австрию]] и [[Италия|Италию]], соединяя в основном, высокоиндустрализированные области и города, такие как [[Варшава]], [[Верхнесилезский угольный бассейн]], [[Вена]], юго-восточная Австрия и северная Италия. Железнодорожный коридор был разработан на базе проекта Трансъевропейской транспортной сети (TEN-T) № 23, согласно которому была построена железнодорожная линия Гданьск-Вена в 2003 году. Пропуская 24 млн тонн грузов в год, Балтико-Адриатический коридор считается одной из важнейших трансальпийских линий в Европе.<ref>[http://www.baltic-adriatic.eu/en/baltic-adriatic-axis/corridor-1 Corridor<!-- Заголовок добавлен ботом -->] {{webarchive|url=https://archive.today/20120724031241/http://www.baltic-adriatic.eu/en/baltic-adriatic-axis/corridor-1 |date=2012-07-24 }}</ref>

== История ==
По инициативе австрийского Министерства транспорта в 2006 году,<ref>{{Cite web |url=http://vbb.ktn.gv.at/210082_EN-Networks-The_Baltic_Adriatic_Axis |title=VBB-The Baltic Adriatic Axis<!-- Заголовок добавлен ботом --> |access-date=2016-04-02 |archive-url=https://web.archive.org/web/20160304081455/http://vbb.ktn.gv.at/210082_EN-Networks-The_Baltic_Adriatic_Axis |archive-date=2016-03-04 |url-status=dead }}</ref> Польша, Чехия, Словакия, Австрия и Италия подписали соглашение по расширению железнодорожной магистрали ''TEN-T 23'', в целях формирования Балтико-Адриатического коридора. Целью инициативы было устранение мест с заторами, увязка транспортных потоков и соединение с другими европейскими железнодорожными коридорами, устранения структурных и географических факторов в недостаточно хорошо обслуживаемых районах (например в землях [[Штирия (земля)|Штирии]] и [[Каринтия|Каринтии]]), повышение конкурентоспособности железных дорог с автодорогами и реализация потенциала развития рынка пассажирских перевозок.

14 стран Европы подписали декларацию, призывающую к реализации Балтико-Адриатического коридора между Гданьском и Болоньей в 2009 году. Работы начались в конце 2008 года. На первом этапе было начато расширение Коральмской железной дороги между [[Грац|Грацем]] и [[Клагенфурт-ам-Вёртерзе|Клагенфуртом]]: тогда же было начато строительство Коральмского туннеля, крупнейшего инфраструктурного элемента железнодорожной линии. Его планируется ввести в эксплуатацию к 2022 году. В 2012 году было запущено строительство [[Земмерингская железная дорога|Земмерингской железной дороги]], которая, как ожидается, откроется в 2024, минуя перепады высот в перевале [[Земмеринг (перевал)|Земмеринг]].

Постановлением от 19 октября 2011 года, Балтико-Адриатический коридор был связан с TEN-T [[Rail Baltica]], проектом, призванным связать Варшаву через [[Каунас]], [[Рига|Ригу]] и [[Таллин]] с [[Хельсинки]] (включая предлагаемый [[тоннель между Хельсинки и Таллином]]). В обсуждении с депутатом Европарламента Дебором Серрачиани 24 апреля 2012 года итальянский министр инфраструктуры и транспорта [[Пассера, Коррадо|Коррадо Пассера]] подтвердил намерение итальянского правительства продлить Балтико-Адриатический коридор до [[Анкона|Анконы]], на 325 км к югу от Венеции.<ref>{{Cite web |url=http://www.serracchiani.eu/2012/04/26/baltico-adriatico6/ |title=Baltico-Adriatico/6 {{!}} Debora Serracchiani<!-- Заголовок добавлен ботом --> |access-date=2016-04-02 |archive-url=https://web.archive.org/web/20160414161609/http://www.serracchiani.eu/2012/04/26/baltico-adriatico6/ |archive-date=2016-04-14 |url-status=dead }}</ref>

== Железнодорожные линии ==
* [[Гданьск-Главный]] – [[Варшава-Восточная]] ([[Польские государственные железные дороги]], железнодорожная линия № 9)
* [[Варшава-Центральная]] – [[Гродзиск-Мазовецкий (станция)|Гродзиск-Мазовецкий]] (ПГЖД, железнодорожная линия № 1, бывшая [[Варшаво-Венская железная дорога]])
* [[Гродзиск-Мазовецкий (станция)|Гродзиск-Мазовецкий]] – [[Заверце]] (ПГЖД, железнодорожная линия № 4)
* [[Заверце]] – [[Катовице (станция)|Катовице]] (ПГЖД, железнодорожная линия № 1, бывшая Варшаво-Венская железная дорога)
* [[Катовице (станция)|Краков]] – [[Чеховице-Дзедзице]] (ПГЖД, железнодорожная линия № 139)
* [[Чеховице-Дзедзице]] – Петровице-у-Карвине
* Звардонь – [[Чадца]] (СЖД, железнодорожная линия № 129) – Жилина (СЖД, железнодорожная линия № 127)

== Обслуживаемые районы ==
* [[Гданьская бухта]] с портами Гданьск и [[Порт Гдыни|Гдыня]]
* [[Варшавская агломерация]], с подключением к [[Rail Baltica]]
* [[Лодзь]]
* [[Верхнесилезский промышленный район]] ([[Катовице]]) и прилегающая к нему Северная [[Моравия|Моравии]] ([[Острава]])
* [[Оломоуц]]
* [[Брно]]
* [[Вена]]
* [[Братислава]]
* [[Штирия (земля)|Штирия]]
* [[Триест]] и [[Удине]] в [[Фриули — Венеция-Джулия|области Фриули — Венеция-Джулия]]
* [[Венеция (область)|Венето]]
* [[Эмилия-Романья]]
* [[Марке]] ([[Анкона]])

== Примечания ==
{{примечания}}

[[Категория:Железнодорожный транспорт в Европе]]


text:
# Paragus mongolicus
Paragus mongolicus är en tvåvingeart som beskrevs av Bankowska 2000. Paragus mongolicus ingår i släktet stäppblomflugor, och familjen blomflugor.
Artens utbredningsområde är Mongoliet. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

title: Paragus mongolicus

wikitext:
{{robotskapad|Lsjbot|tvåvinge|datum=2013-07}}
{{Taxobox
| name = ''Paragus mongolicus''
| status =
| image =
| image_caption =
| domain_sv =
| domain =
| regnum_sv = [[Djur]]
| regnum = Animalia
| phylum_sv = [[Leddjur]]
| phylum = Arthropoda
| classis_sv = [[Egentliga insekter]]
| classis = Insecta
| ordo_sv = [[Tvåvingar]]
| ordo = Diptera
| familia_sv = [[Blomflugor]]
| familia = Syrphidae
| genus_sv = [[Stäppblomflugor]]
| genus = Paragus
| species_sv =
| species = '''Paragus mongolicus'''
| taxon = Paragus mongolicus
| taxon_authority = Bankowska, 2000
| range_map =
| range_map_caption = Utbredningsområde
| image2 =
| image2_caption =
| subphylum = Hexapoda
| subphylum_sv = [[Sexfotingar]]
| synonyms =
}}

'''''Paragus mongolicus'''''<ref name = "COL"/> är en [[tvåvingar|tvåvinge]]art som beskrevs av Bankowska 2000. ''Paragus mongolicus'' ingår i [[släkte]]t [[Paragus|stäppblomflugor]], och [[familj (biologi)|familjen]] [[blomflugor]].<ref name = "COL"/><ref name = "source"/>

Artens utbredningsområde är [[Mongoliet]].<ref name = "COL"/> Inga [[underart]]er finns listade i [[Catalogue of Life]].<ref name = "COL"/>

== Källor ==
<references>
<ref name = "COL">{{webbref |url= http://www.catalogueoflife.org/annual-checklist/2011/search/all/key/paragus+mongolicus/match/1|titel= Species 2000 & ITIS Catalogue of Life: 2011 Annual Checklist.|hämtdatum= 24 september 2012 |författare= Bisby F.A., Roskov Y.R., Orrell T.M., Nicolson D., Paglinawan L.E., Bailly N., Kirk P.M., Bourgoin T., Baillargeon G., Ouvrard D. (red.)|datum= 2011|verk= |utgivare=Species 2000: Reading, UK.}}</ref>
<ref name = "source">''Systema Dipterorum''. Pape T. & Thompson F.C. (eds), 2011-01-06</ref>
</references>

{{Robotskapad stub om stäppblomflugor}}

[[Kategori:Stäppblomflugor]]
[[Kategori:Paragus|mongolicus]]

title: Systematik

Domän: Eukaryoter · Eukaryota

Rike: Djur · Animalia

Stam: Leddjur · Arthropoda

Understam: Sexfotingar · Hexapoda

Klass: Egentliga insekter · Insecta

Ordning: Tvåvingar · Diptera

Familj: Blomflugor · Syrphidae

Släkte: Stäppblomflugor · Paragus

Art: Paragus mongolicus

title: Vetenskapligt namn

Vetenskapligt namn: Hitta fler artiklar om djur med Djurportalen

Auktor: Bankowska, 2000


text:
# Wilsonia (animal)
Wilsonia es un género obsoleto de aves paseriformes perteneciente a la familia Parulidae.

## Especies
Contenía las siguientes especies:
- Wilsonia citrina, monjita, Hooded Warbler
- Wilsonia pusilla, bijirita de Wilson, Wilson's Warbler
- Wilsonia canadensis, bijirita del Canadá, Canada Warbler

wikiname: eswiki

title: Wilsonia (animal)

in_language: es

wikitext:
{{Ficha de taxón
| name = ''Wilsonia''
| image = Canada Warbler NGM-v31-p320-D.jpg
| image_width = 250px
| image_caption = ''Wilsonia canadensis''
| regnum = [[Animalia]]
| phylum = [[Chordata]]
| classis = [[Aves]]
| ordo = [[Passeriformes]]
| familia = [[Parulidae]]
| genus = ''''' Wilsonia '''''
| genus_authority = [[Charles Lucien Bonaparte|Bonaparte]], 1838
| subdivision_ranks = Especies
| subdivision = Ver texto
}}

'''''Wilsonia''''' es un [[genus|género]] obsoleto de [[aves]] [[paseriformes]] perteneciente a la familia [[Parulidae]].
== Especies ==
Contenía las siguientes especies:<ref>[http://www.biolib.cz/en/formsearch/?action=execute&searcharea=1&string=Wilsonia ''Wilsonia (animal)'' en Biolib]</ref>

* ''[[Wilsonia citrina]]'', monjita, ''Hooded Warbler''
* ''[[Wilsonia pusilla]]'', bijirita de Wilson, ''Wilson's Warbler''
* ''[[Wilsonia canadensis]]'', bijirita del Canadá, ''Canada Warbler''

== Referencias ==
{{listaref}}
* Curson, J., Quinn, D. & Beadle, D. (1994). ''New World Warblers''. Helm. ISBN 0-7136-3932-6

== Enlaces externos ==
{{wikispecies}}
{{commonscat}}

{{Control de autoridades}}
[[Categoría:Wilsonia| ]]
[[Categoría:Géneros de aves]]
[[Categoría:Grupos taxonómicos obsoletos]]

title: Taxonomía

Reino: Animalia

Filo: Chordata

Clase: Aves

Orden: Passeriformes

Familia: Parulidae

Género: Wilsonia · Bonaparte, 1838

title: Especies

Especies: Ver texto


text:
# Specimens of Modern Poets: The Heptalogia or The Seven against Sense
Specimens of Modern Poets: The Heptalogia or The Seven against Sense. A Cap with Seven Bells – tom wierszy angielskiego poety i dramaturga Algernona Charlesa Swinburne’a, opublikowany w Londynie w 1880 nakładem oficyny Chatto & Windus. Zawiera utwory The Higher Pantheism in a Nutshell, John Jones, The Poet and the Woodlouse, The Person of the House, Last Words of a Seventh-Rate Poet, Sonnet for a Picture i Nephelidia.

wikitext:
'''Specimens of Modern Poets: The Heptalogia or The Seven against Sense. A Cap with Seven Bells''' – tom wierszy angielskiego poety i dramaturga [[Algernon Charles Swinburne|Algernona Charlesa Swinburne’a]]<ref name="Encyclopaedia Britannica">{{Encyklopedia Britannica |id = biography/Algernon-Charles-Swinburne |tytuł = Algernon Charles Swinburne |data dostępu = 2017-03-05}}</ref><ref name="Encyklopedia PWN">{{encyklopedia PWN|id = 3981769|tytuł=Swinburne Algernon Charles|data dostępu=2017-03-05}}</ref>, opublikowany w [[Londyn]]ie w 1880 nakładem oficyny Chatto & Windus<ref name="PoetryFoundation.org">{{Cytuj stronę | url = https://www.poetryfoundation.org/poems-and-poets/poets/detail/algernon-charles-swinburne | tytuł = Algernon Charles Swinburne, Poet (1837–1909) | opublikowany = PoetryFoundation.org | język = en | data dostępu = 2017-03-05}}</ref>. Zawiera utwory ''The Higher Pantheism in a Nutshell'', ''John Jones'', ''The Poet and the Woodlouse'', ''The Person of the House'', ''Last Words of a Seventh-Rate Poet'', ''Sonnet for a Picture'' i ''Nephelidia''.

== Przypisy ==
{{Przypisy}}
== Bibliografia ==
* {{Cytuj stronę | url = https://archive.org/details/heptalogiaorsev01swingoog | tytuł = The Heptalogia; or, The Seven against Sense, a Cap with Seven Bells | autor = Algernon Charles Swinburne | data = 1880 | opublikowany = Archive.org | język = en | data dostępu = 2017-03-05}}
[[Kategoria:Tomy poetyckie Algernona Charlesa Swinburne’a]]
[[Kategoria:Utwory literackie z 1880]]


text:
# Acroricnus seductor
Acroricnus seductor es una especie de avispa del género Acroricnus, familia Ichneumonidae. Fue descrita por Giovanni Antonio Scopoli en 1786.

## Biología
Estas avispas icneumónidas parasitan las larvas de Sceliphron spirifex, Sceliphron destillatoria y Sceliphron caementarium. Las hembras de esta especie depositan huevos insertando el ovipositor a través de la pared de barro del nido de su hospedador.

## Subespecies
Sus subespecies son:
- Acroricnus seductor elegans Mocsáry, 1883
- Acroricnus seductor syriacus Mocsáry, 1883
- Acroricnus seductor seductor[5][6]

## Distribución
Se distribuye por el Próximo Oriente, el norte de África y en la región indomalaya.

title: Acroricnus seductor

wikitext:
{{Ficha de taxón
| name = ''Acroricnus seductor''
| image = Ichneumonidae - Acroricnus seductor.JPG
| image_caption = ''Acroricnus seductor'', ejemplar de museo
| regnum = [[Animal]]ia
| phylum = [[Arthropod]]a
| classis = [[Insect]]a
| ordo = [[Hymenoptera]]
| subordo = [[Apocrita]]
| superfamilia = [[Ichneumonoidea]]
| familia = [[Ichneumonidae]]
| subfamilia = [[Gelinae]]
| genus = [[Acroricnus]]
| species = '''A. seductor'''
| binomial = Acroricnus seductor
| binomial_authority = ([[Giovanni Antonio Scopoli|Scopoli]], 1786)
| synonyms =
* ''Acroricnus ruficornis'' (Forster, 1855)
* ''Acroricnus seductorius'' (Fabricius, 1793)
}}
'''''Acroricnus seductor''''' es una especie de avispa del género ''[[Acroricnus]]'', familia [[Ichneumonidae]]. Fue descrita por [[Giovanni Antonio Scopoli]] en 1786.<ref>{{cita web|título=BioLib - Acroricnus seductor (Scopoli, 1786)|url=https://www.biolib.cz/en/taxon/id327836/|editorial=BioLib|idioma=en|fechaacceso=28 de noviembre de 2020}}</ref><ref>{{cita web|título=GBIF - ''Acroricnus seductor'' Scopoli 1786|url=https://www.gbif.org/es/species/161566372/verbatim|editorial=GBIF|idioma=en|fechaacceso=28 de noviembre de 2020}}</ref>

==Biología==
Estas avispas icneumónidas parasitan las larvas de ''[[Sceliphron spirifex]]'', ''[[Sceliphron destillatoria]]'' y ''[[Sceliphron caementarium]]''.<ref>Maurizio Mei, Giorgio Pezzi, Remo De Togni, Umberto Devincenzo [http://www.landesmuseum.at/pdf_frei_remote/Ampulex_5_0037-0041.pdf The oriental mud-dauber wasp ''Chalybion bengalense'' (Dahlbom) introduced in Italy (Hymenoptera, Sphecidae)]</ref> Las hembras de esta especie depositan huevos insertando el ovipositor a través de la pared de barro del nido de su hospedador.<ref>Carlo Polidori · Matteo Federici · Pablo Mendiola · Jesús Selfa · Francesco Andrietti - Host detection and rate of parasitism by ''Acroricnus seductor'' (Hymenoptera: Ichneumonidae), a natural enemy of mud-dauber wasps (Hymenoptera: Sphecidae)</ref>

==Subespecies==
Sus subespecies son:

* ''Acroricnus seductor elegans'' Mocsáry, 1883
* ''Acroricnus seductor syriacus'' Mocsáry, 1883
* ''Acroricnus seductor seductor''<ref>{{cita web|título=Mindat.org - ''Acroricnus seductor''|url=https://www.mindat.org/taxon-1307234.html|editorial=mindat.org|idioma=en|fechaacceso=28 de noviembre de 2020}}</ref><ref>{{cita web|título=Catalogue of Life: 2011 Annual Checklist - Results for ''Acroricnus seductor''|url=http://www.catalogueoflife.org/annual-checklist/2011/search/all/key/acroricnus+seductor/match/1%20Catalogue%20of%20life|editorial=Catalogue of Life|idioma=en|fechaacceso=28 de noviembre de 2020}}</ref>

==Distribución==
Se distribuye por el [[Próximo Oriente]], el norte de África y en la [[región indomalaya]].

==Referencias==
{{Listaref}}

==Enlaces externos==

{{control de autoridades}}

[[Categoría:Acroricnus|seductor]]

title: Taxonomía

Filo: Arthropoda

Clase: Insecta

Orden: Hymenoptera

Suborden: Apocrita

Superfamilia: Ichneumonoidea

Familia: Ichneumonidae

Subfamilia: Gelinae

Género: Acroricnus

Especie: A. seductor · (Scopoli, 1786)

title: Sinonimia

Sinonimia: - Acroricnus ruficornis (Forster, 1855) - Acroricnus seductorius (Fabricius, 1793)


text:
# Corscia
Corscia är en kommun i departementet Haute-Corse på ön Korsika i Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Niolu-Omessa som tillhör arrondissementet Corte. År 2022 hade Corscia 124 invånare.

## Befolkningsutveckling
Antalet invånare i kommunen Corscia
Referens:INSEE

title: Corscia

wikitext:
{{Kommunfakta Frankrike
|namn                        = Corscia
|bild                        = Corscia-Village.jpg
|bildtext                    =
|flagga                      =
|vapen                       =
|lat_g = 42 |lat_m = 21 |lat_s = | lat_NS = N
|long_g = 9 |long_m = 3 |long_s=  | long_EW = E
|region                      = [[File:Blason de Corse.svg|15px]] [[Korsika]]
|departement                 = [[File:Coat of Arms of Corsica.svg|15px]] [[Haute-Corse]]
|arrondissement              = [[Corte]]
|kanton                      = [[Niolu-Omessa (kanton)|Niolu-Omessa]]
|kommunalförbund             =
|höjd_medel                  =
|höjd_max                    =
|höjd_min                    =
|areal                       = {{Stat/Frankrike/Kommuner/WD|Area}}
|areal_not                   =
|folkmängd                   = {{Stat/Frankrike/Kommuner/WD|Befolkning}}
|folkmängd_datum             = {{Stat/Frankrike/Kommuner/WD|Befolkningdatum}}
|folkmängd_not               =
|befolkningstäthet           = auto
|borgmästare                 =
|mandat                      =
|postnummer                  = 20224
|insee                       = 2B095
|positionskarta              = Frankrike
|positionskartnamn           = {{Kartposition Frankrike|bild1}}
|karttext                    = Kommunens läge i regionen [[Korsika]] i Frankrike
|karta                       =
|webbplats                   =
|fotnot                      =
|}}
{{Franska kommunkartor|2B095}}

'''Corscia''' är en [[Frankrikes kommuner|kommun]] i [[Frankrikes departement|departementet]] [[Haute-Corse]] på ön [[Korsika]] i [[Frankrike]]. Kommunen ligger i kantonen [[Niolu-Omessa (kanton)|Niolu-Omessa]] som tillhör [[arrondissement]]et [[Corte]]. År {{Stat/Frankrike/Kommuner/BefolkningårWD}} hade Corscia {{formatnum:{{Stat/Frankrike/Kommuner/WD|Befolkning}}}} invånare.

== Befolkningsutveckling ==
'''''Antalet invånare i kommunen Corscia'''''

<timeline>
ImageSize  = width:350 height:200
PlotArea   = left:50 right:20 top:25 bottom:30
TimeAxis   = orientation:vertical
AlignBars  = late
Colors =
  id:linegrey2 value:gray(0.9)
  id:linegrey value:gray(0.7)
  id:cobar value:rgb(0.2,0.7,0.8)
  id:cobar2 value:rgb(0.6,0.9,0.6)
DateFormat = yyyy
Period     = from:0 till:320
ScaleMajor = unit:year increment:50 start:0 gridcolor:linegrey
PlotData =
  color:cobar width:19 align:left
  bar:1968 from:0 till:290
  bar:1975 from:0 till:276
  bar:1982 from:0 till:260
  bar:1990 from:0 till:156
  bar:1999 from:0 till:155
  bar:2008 from:0 till:165
PlotData=
  textcolor:black fontsize:S
  bar:1968 at: 290 text: 290 shift:(-8,5)
  bar:1975 at: 276 text: 276 shift:(-8,5)
  bar:1982 at: 260 text: 260 shift:(-8,5)
  bar:1990 at: 156 text: 156 shift:(-8,5)
  bar:1999 at: 155 text: 155 shift:(-8,5)
  bar:2008 at: 165 text: 165 shift:(-8,5)
</timeline>

<small>Referens:[[Institut National de la Statistique et des Études Économiques|INSEE]]<ref>[http://www.recensement.insee.fr/basesChiffresCles.action Chiffres clés - Évolution et structure de la population] {{Wayback|url=http://www.recensement.insee.fr/basesChiffresCles.action |date=20120705081112 }}</ref></small>

== Se även ==
* [[Lista över kommuner i departementet Haute-Corse]]

== Källor ==
<references/>

[[Kategori:Kommuner i Haute-Corse]]

Land: Frankrike

Region: Korsika

Departement: Haute-Corse

Arrondissement: Corte

Kanton: Niolu-Omessa

Befolkningstäthet: 2 invånare/km²

Borgmästare: Jean-Félix Maestracci (2015–)

Tidszon: CET (UTC+1)

- sommartid: CEST (UTC+2)


text:
# História cultural
História cultural (do termo alemão Kulturgeschichte ou Kulturhistorik), ao menos em sua definição comum a partir da década de 1970, frequentemente combina as abordagens da antropologia e da história para olhar para as tradições da cultura popular e interpretações culturais da experiência histórica e humana. A história cultural ocupa-se com a pesquisa e representação de determinada cultura em dado período e lugar e as representações coletivas a individuais que comunidades produzem de si mesmas. Ela não se dedica diretamente à história política ou à história oficial de países ou regiões. Na história cultural a cronologia não é tão relevante quanto na historiografia política.

## Conceito
O conceito de uma "História da Cultura" nos remete ao fim do século XVIII e baseia-se na crença do Iluminismo de que se deve observar e estudar a contínua e permanente evolução (ou desenvolvimento) da humanidade, inclusive elementos e comportamentos decorrentes do acaso ou ainda inconscientes. Fazem parte também da vasta gama de fontes de estudo da história cultural, portanto, muitos referenciais cotidianos. O historiador Peter Burke, em seu livro "O que é História Cultural?", divide a histórica cultural em quatro fases:
- 1ª - A clássica, entre 1800 e 1950
- 2ª - História Social da Arte, que começou na década de 1930
- 3ª - História da Cultura Popular, surgida na década de 1960
- 4ª - Nova História Cultural, a partir da década de 1980

São elementos da história cultural: as relações familiares, a língua, as tradições, a religião, a arte e algumas ciências. Nesse ínterim, analisando a gama heterogênea de subsídios que compõe a história cultural, afirma-se que a mesma se trata de uma matéria interdisciplinar, ou ainda, multidisciplinar, visto que abarca várias fontes científicas de estudo, tais como: etnologia, geografia, antropologia, literatura, economia, entre outras. Por esta razão, vários autores que não são especificamente historiadores, contribuíram de maneira substancial para o desenvolvimento da História Cultural, sobretudo em suas duas últimas fases. Pode-se citar como exemplos que auxiliaram na construção dessa nova teoria cultural os autores Mikhail Bakhtin, Norbert Elias, Michel Foucault e Pierre Bourdieu.
A história cultural se sobrepõe, em sua abordagem, ao movimento francês da história das mentalidades e à chamada Nova História. Na França, um dos expoentes mais conhecidos da História Cultural é Roger Chartier.
A antropologia é uma ciência jovem, porém a compreensão do homem e das obras por ele produzidas alcançou profundos significados como, por exemplo, a necessidade de perceber as semelhanças, a grande diversidade de modos de existência do homem.
Os antropólogos culturais estudam as maneiras e descobertas para fazer frente a seus problemas, tais estudiosos da cultura procuram compreender como determinado modo pode atingir determinado fim. Tentar determinar como formas estabelecidas de tradição se transformam com o decorrer do tempo, e com o uso da influência da herança cultural.
Segundo Melville Herskovits, esta preocupação pela cultura acha-se presente em qualquer aspecto particular da existência humana que possa ser objeto de interesse imediato para um antropólogo.
O homem vive em várias dimensões no espaço, ambiente natural, e exerce  uma interminável influência. É membro de uma sociedade com seus companheiros, cooperando entre eles para a manutenção de seu grupo, porém o homem não é único. O que distingue o homem dos outros animais é a cultura, que  reúne tudo isso, proporcionando assim ao homem o meio de adaptar-se as complexidades do mundo em que nasceu.
Há muitas definições de cultura. Entre elas, Herskovits destaca que cultura é a parte do ambiente feito pelo homem, nela está implícita que a vida do homem transcende em dois cenários: o habitat natural e seu ambiente social. Para entender a natureza essencial da cultura é preciso entender que cultura é universal na experiência do homem, que ela é estável e também dinâmica, que está em constante mudança e que cultura enche e determina amplamente o curso de nossas vidas e raramente interfere no pensamento consciente.

## História cultural como memória social
Levar em conta a história como memória cultural é algo que não se pode definir com tanta certeza e nem se definir se essa memória é individual ou coletiva. Fatos históricos fazem parte da nossa memória. Mesmo quando não vivemos o ocorrido, tomamos para nós como se tivéssemos feito parte daquele fato. A história cultural é levada conosco por onde vamos, como parte daquilo que representa o nosso passado e simboliza nossas raízes. Somos levados a isso por meio de informações que recebemos e vamos agregando às nossas memórias.
Monumentos, datas e manifestações são o que nos fazem lembrar de fatos dos quais não participamos, mas que fazem parte de nossa vidas. O sete de setembro no Brasil, o quatro de julho nos EUA , as estátuas erguidas em homenagem aos soldados mortos na guerra, a crença trazida da África pelos negros, - são muitos os exemplos que nos fazem transcender do campo de memória coletiva para nossa memória individual, nos tornando parte do fato. Nossa memória individual é construída por aquilo que historiadores chamam de "Lei dos Avós". Embora essa lei tenha sido duramente criticada, por se achar que os avós não vivem tempo suficiente para transmitir aos seus netos a importância de se conservar e disseminar as tradições.
Como existe a chamada memória social, existe também a amnésia social, que consiste na situação em que nos “forçam” a esquecer o passado, por exemplo quando um governante decide apagar algo que manche sua administração. Um caso notório na história é o do rei Luís XIV, que mandava fazer medalhas para comemorar os principais acontecimentos do Reino. Ele mandou fazer uma medalha pela completa destruição da cidade de Heidelberg em 1693, porém quando foram compilar essas medalhas a de Heidelberg “sumiu”, por acreditarem que esta manchava o reinado de Luís XIV.
Nem sempre o que é apagado da história oficial é esquecido pela memória social, que continua a agregar a certas coisas os mesmos fatos que foram apagados por aquela. Um exemplo disso foi notado na Bulgária, onde o nome de uma via pública (12 de novembro) foi mudado para 1 de maio, porém persistiu sendo ainda chamado pelas pessoas pelo seu antigo nome.
A análise de memória social e memória individual é um tanto ilusória quanto fascinante, pois não pode se analisar uma sem a outra, visto que ambas estão ligadas, formando a história e cultura de um povo.

## História da cultura e História cultural
A análise entre Cultura e a História inclui diversas teorias sociais e filosóficas existentes. Muitos e variados são os problemas de métodos em que o historiador ouse andar em territórios ainda misteriosos da História da Cultura. O autor Francisco Falcon (2002 p. 57) brinca: "E começar pela pergunta que fará a esfinge: E quem garante que a Cultura tem realmente História?". Sendo que se a Cultura tenha mesmo uma história, qual o objetivo da História da Cultura?
Sabemos que história é feita atráves de historiadores, seguindo sempre um conhecimento histórico a partir de uma noção ou conceito sobre aquela determinada "História-realidade", utilizando pressupostos ou até mesmo memórias tendo assim uma relação entre conhecimento e realidade, transformando-se em uma produção histórica.
Hoje em dia a Cultura vem perdendo seu conceito. Historiadores e filósofos entendem que a cultura não possui transparência de significação, por isso utilizam descrições e contribuições da Antropologia e da Etnologia. Na realidade a Cultura tem um reconhecimento de um nome aplicável a um campo semântico, e tal como, em contínuo processo de ampliação e complexificação.
A história da cultura ou Geistgeschichte é baseada em conceitos hegelianos de Volksgeist e Zeitgeist - um é o espírito nacional ou popular e o outro o espírito da época ou tempo, junto com o Weltanschauung - espírito da visão do mundo. Embora com alguns exageros, a história da cultura era altamente elitista e estetizante. Deixada de lado esta versão tradicional, a história da cultura muda de nome, chamando-se história cultural, tendo as perspectivas ora ambiciosas ora modestas, mas sempre concretas em termos históricos. Suas antigas concepções holísticas, teleológicas e homogeneizantes, passam a ser substituídas pela busca pela concretude e valorização do individual, autores e obras, e por abordagens embasadas na semiótica e teoria literária.
A História Cultural não se torna isenta nem imune a significações conflitantes, no qual sua intenção é reviver o caráter historicista entre o mundo natural e o mundo cultural. Os marxistas por sua vez tendem a identificar tal história apenas com estudos das formas de consciência social ou aspectro ideológico de superestrutura. Segundo Francisco Falcon (2002, p. 75), "No momento atual, os historiadores estão em geral mais interessados na história cultural, inclusive a maioria dos que transitaram da Antropologia para a História e vice-versa. Mas isto não significa a eliminação pura ou simples, de uma história da cultura, como se viu, por exemplo, nos países da Europa Oriental nos anos 70 e 80."

## História cultural no Brasil
No Brasil, esta abordagem interdisciplinar teve seus pródromos com o filólogo e historiador João Ribeiro na sua obra História do Brasil, de 1901, e foi desenvolvida pelos trabalhos do antropólogo Gilberto Freyre (Casa-Grande & Senzala, 1933) e do historiador Sérgio Buarque de Holanda (Raízes do Brasil, 1936).

## Cultura brasileira
Na cultura brasileira geralmente são identificados três elementos principais: a junção do indígena, africano e europeu, influências do meio, pelas diversas atividades econômicas, pela criatividade nativa e pela incorporação de outros contextos culturais estrangeiros. "Assim, logo foram se distinguindo dois planos culturais no Brasil: o erudito, marcado pela branquidade e europeidade alienado e alienante; e o vulgar, das camadas subalternas, mais criativo, mais aberto à convivência humana e ao atendimento imediato das necessidades espirituais.ela pode ter mudado muito na história "
O Brasil colônia, diferente das etnias indígenas e africanas, alcançou através de uma civilização agrária, urbana e rural, graças as instituições sócio culturais europeias. Cresceu, então, um Brasil com dois planos culturais: um marcado pelo branco, europeu e outro criativo recheado de elementos indígenas e africanos. Foi nessa fusão criativa que o Brasil edificou a cultura brasileira.

wikiname: ptwiki

title: História cultural

in_language: pt

wikitext:
[[Imagem:Mr and Mrs William Hallett.jpg|thumb|Costumes, sociabilidades, representação, um dos muitos objetos de estudo da '''História Cultural'''.
''Mr. and Mrs. William Hallett''
[[Thomas Gainsborough]] ([[1785]]),
 [[National Gallery]], Londres]]
{{Teoria da História sidebar}}
'''História cultural''' (do termo [[Língua alemã|alemão]] ''Kulturgeschichte'' ou ''Kulturhistorik''), ao menos em sua [[definição]] comum a partir da [[década de 1970]], frequentemente combina as abordagens da [[antropologia]] e da [[história]] para olhar para as tradições da [[cultura popular]] e interpretações [[cultura]]is da experiência histórica e humana. A história cultural ocupa-se com a pesquisa e representação de determinada cultura em dado período e lugar e as representações coletivas a individuais que comunidades produzem de si mesmas. Ela não se dedica diretamente à história política ou à história oficial de países ou regiões. Na história cultural a cronologia não é tão relevante quanto na historiografia política.

== Conceito ==
O conceito de uma "História da Cultura" nos remete ao fim do século XVIII e baseia-se na crença do [[Iluminismo]] de que se deve observar e estudar a contínua e permanente evolução (ou desenvolvimento) da humanidade, inclusive elementos e comportamentos decorrentes do acaso ou ainda inconscientes. Fazem parte também da vasta gama de fontes de estudo da história cultural, portanto, muitos referenciais cotidianos. O historiador [[Peter Burke]], em seu livro "''O que é História Cultural?''", divide a histórica cultural em quatro fases:

* 1ª - A clássica, entre 1800 e 1950
* 2ª - História Social da Arte, que começou na década de 1930
* 3ª - História da Cultura Popular, surgida na década de 1960
* 4ª - Nova História Cultural, a partir da década de 1980

São elementos da história cultural: as relações familiares, a língua, as tradições, a religião, a arte e algumas ciências. Nesse ínterim, analisando a gama heterogênea de subsídios que compõe a história cultural, afirma-se que a mesma se trata de uma matéria interdisciplinar, ou ainda, multidisciplinar, visto que abarca várias fontes científicas de estudo, tais como: etnologia, geografia, antropologia, literatura, economia, entre outras. Por esta razão, vários autores que não são especificamente historiadores, contribuíram de maneira substancial para o desenvolvimento da História Cultural, sobretudo em suas duas últimas fases. Pode-se citar como exemplos que auxiliaram na construção dessa nova teoria cultural os autores [[Mikhail Bakhtin]], [[Norbert Elias]], [[Michel Foucault]] e [[Pierre Bourdieu]].

A história cultural se sobrepõe, em sua abordagem, ao movimento [[França|francês]] da ''[[história das mentalidades]]'' e à chamada ''[[Nova História]]''. Na França, um dos expoentes mais conhecidos da '''História Cultural''' é [[Roger Chartier]].

A antropologia é uma ciência jovem, porém a compreensão do homem e das obras por ele produzidas alcançou profundos significados como, por exemplo, a necessidade de perceber as semelhanças, a grande diversidade de modos de existência do homem.

Os antropólogos culturais estudam as maneiras e descobertas para fazer frente a seus problemas, tais estudiosos da cultura procuram compreender como determinado modo pode atingir determinado fim. Tentar determinar como formas estabelecidas de tradição se transformam com o decorrer do tempo, e com o uso da influência da herança cultural.

Segundo [[Melville Jean Herskovits|Melville Herskovits]], esta preocupação pela cultura acha-se presente em qualquer aspecto particular da existência humana que possa ser objeto de interesse imediato para um antropólogo.<ref name="HERSKOVITS" />

O homem vive em várias dimensões no espaço, ambiente natural, e exerce  uma interminável influência. É membro de uma sociedade com seus companheiros, cooperando entre eles para a manutenção de seu grupo, porém o homem não é único. O que distingue o homem dos outros animais é a cultura, que  reúne tudo isso, proporcionando assim ao homem o meio de adaptar-se as complexidades do mundo em que nasceu.

Há muitas definições de cultura. Entre elas, Herskovits destaca que cultura é a parte do ambiente feito pelo homem, nela está implícita que a vida do homem transcende em dois cenários: o habitat natural e seu ambiente social<ref name="HERSKOVITS">HERSKOVITS, Melville J. ''Man and his works, the science of cultural anthropology''. Traduzida da 8.ª Ed. em Inglês por Maria José de Carvalho e Helio Bichels, 1948.</ref>. Para entender a natureza essencial da cultura é preciso entender que cultura é universal na experiência do homem, que ela é estável e também dinâmica, que está em constante mudança e que cultura enche e determina amplamente o curso de nossas vidas e raramente interfere no pensamento consciente.

== História cultural como memória social ==
Levar em conta a história como memória cultural é algo que não se pode definir com tanta certeza e nem se definir se essa memória é individual ou coletiva. Fatos históricos fazem parte da nossa memória. Mesmo quando não vivemos o ocorrido, tomamos para nós como se tivéssemos feito parte daquele fato. A história cultural é levada conosco por onde vamos, como parte daquilo que representa o nosso passado e simboliza nossas raízes. Somos levados a isso por meio de informações que recebemos e vamos agregando às nossas memórias.

Monumentos, datas e manifestações são o que nos fazem lembrar de fatos dos quais não participamos, mas que fazem parte de nossa vidas. O sete de setembro no Brasil, o quatro de julho nos EUA , as estátuas erguidas em homenagem aos soldados mortos na guerra, a crença trazida da África pelos negros, - são muitos os exemplos que nos fazem transcender do campo de memória coletiva para nossa memória individual, nos tornando parte do fato. Nossa memória individual é construída por aquilo que historiadores chamam de "Lei dos Avós". Embora essa lei tenha sido duramente criticada, por se achar que os avós não vivem tempo suficiente para transmitir aos seus netos a importância de se conservar e disseminar as tradições.

Como existe a chamada memória social, existe também a amnésia social, que consiste na situação em que nos “forçam” a esquecer o passado, por exemplo quando um governante decide apagar algo que manche sua administração. Um caso notório na história é o do rei Luís XIV, que mandava fazer medalhas para comemorar os principais acontecimentos do Reino. Ele mandou fazer uma medalha pela completa destruição da cidade de Heidelberg em [[1693]], porém quando foram compilar essas medalhas a de Heidelberg “sumiu”, por acreditarem que esta manchava o reinado de Luís XIV.

Nem sempre o que é apagado da história oficial é esquecido pela memória social, que continua a agregar a certas coisas os mesmos fatos que foram apagados por aquela. Um exemplo disso foi notado na Bulgária, onde o nome de uma via pública (12 de novembro) foi mudado para 1 de maio, porém persistiu sendo ainda chamado pelas pessoas pelo seu antigo nome.

A análise de memória social e memória individual é um tanto ilusória quanto fascinante, pois não pode se analisar uma sem a outra, visto que ambas estão ligadas, formando a história e cultura de um povo.

== História da cultura e História cultural ==
A análise entre Cultura e a História inclui diversas teorias sociais e filosóficas existentes. Muitos e variados são os problemas de métodos em que o historiador ouse andar em territórios ainda misteriosos da História da Cultura. O autor [[Francisco Falcon]] (2002 p. 57) brinca: "E começar pela pergunta que fará a esfinge: E quem garante que a Cultura tem realmente História?". Sendo que se a Cultura tenha mesmo uma história, qual o objetivo da História da Cultura? <ref>[[Francisco Falcon|FALCON, Francisco J. C.]] ''História Cultural, Uma nova visão sobre a sociedade e a cultura'', 2002.</ref>

Sabemos que história é feita atráves de historiadores, seguindo sempre um conhecimento histórico a partir de uma noção ou conceito sobre aquela determinada "História-realidade", utilizando pressupostos ou até mesmo memórias tendo assim uma relação entre conhecimento e realidade, transformando-se em uma produção histórica.

Hoje em dia a Cultura vem perdendo seu conceito. Historiadores e filósofos entendem que a cultura não possui transparência de significação, por isso utilizam descrições e contribuições da Antropologia e da Etnologia. Na realidade a Cultura tem um reconhecimento de um nome aplicável a um campo semântico, e tal como, em contínuo processo de ampliação e complexificação.

A história da cultura ou ''Geistgeschichte'' é baseada em conceitos hegelianos de ''Volksgeist e Zeitgeist'' - um é o espírito nacional ou popular e o outro o espírito da época ou tempo, junto com o ''Weltanschauung'' - espírito da visão do mundo. Embora com alguns exageros, a história da cultura era altamente elitista e estetizante. Deixada de lado esta versão tradicional, a história da cultura muda de nome, chamando-se história cultural, tendo as perspectivas ora ambiciosas ora modestas, mas sempre concretas em termos históricos. Suas antigas concepções holísticas, teleológicas e homogeneizantes, passam a ser substituídas pela busca pela concretude e valorização do individual, autores e obras, e por abordagens embasadas na semiótica e teoria literária.

A História Cultural não se torna isenta nem imune a significações conflitantes, no qual sua intenção é reviver o caráter historicista entre o mundo natural e o mundo cultural. Os marxistas por sua vez tendem a identificar tal história apenas com estudos das formas de consciência social ou aspectro ideológico de superestrutura. Segundo [[Francisco Falcon]] (2002, p. 75), "No momento atual, os historiadores estão em geral mais interessados na história cultural, inclusive a maioria dos que transitaram da Antropologia para a História e vice-versa. Mas isto não significa a eliminação pura ou simples, de uma história da cultura, como se viu, por exemplo, nos países da Europa Oriental nos anos 70 e 80."

== História cultural no Brasil ==
No [[Brasil]], esta abordagem interdisciplinar teve seus pródromos com o filólogo e historiador [[João Ribeiro]] na sua obra ''[[História do Brasil (João Ribeiro)|História do Brasil]]''<ref>{{citar web |url=http://www.filologia.org.br/revista/36/06.htm |titulo=João Ribeiro: entre História, Gramática e Filologia |autor=ROCHA JÚNIOR, Roosevelt Araújo da |data= |publicado=Revista Philologus, Ano 12, nª 36 |acessodata=16/10/2010 |arquivourl=https://web.archive.org/web/20090321102140/http://www.filologia.org.br/revista/36/06.htm |arquivodata=2009-03-21 |urlmorta=yes }}</ref>, de [[1901]], e foi desenvolvida pelos trabalhos do antropólogo [[Gilberto Freyre]] (''[[Casa-Grande & Senzala]]'', [[1933]]) e do historiador [[Sérgio Buarque de Holanda]] (''[[Raízes do Brasil]]'', [[1936]]).

== Cultura brasileira==
Na cultura brasileira geralmente são identificados três elementos principais: a junção do indígena, africano e europeu, influências do meio, pelas diversas atividades econômicas, pela criatividade nativa e pela incorporação de outros contextos culturais estrangeiros. "Assim, logo foram se distinguindo dois planos culturais no Brasil: o erudito, marcado pela branquidade e europeidade alienado e alienante; e o vulgar, das camadas subalternas, mais criativo, mais aberto à convivência humana e ao atendimento imediato das necessidades espirituais.ela pode ter mudado muito na história "

O Brasil colônia, diferente das etnias indígenas e africanas, alcançou através de uma civilização agrária, urbana e rural, graças as instituições sócio culturais europeias. Cresceu, então, um Brasil com dois planos culturais: um marcado pelo branco, europeu e outro criativo recheado de elementos indígenas e africanos. Foi nessa fusão criativa que o Brasil edificou a cultura brasileira.<ref>VANNUCCHI, A. ''Cultura brasileira'', 2002</ref>

{{Referências}}

== Bibliografia ==
;; Em inglês
* [[Peter Burke]], ''What is Cultural History?'' (Cambridge: Polity Press, 2004)
* ''Journal of Scholarly Publishing'', Volume 41, Number 2, January 2010, pp. 216–240.
* Dominique Kalifa, "What is cultural history now about?", in R. Gildea and A. Simonin (eds), ''Writing Contemporary History'', London, Hodder Education, 2008, p. 47-69.
* Rebecca Spang, '' [http://www.historycooperative.org/journals/ahr/108.1/ah0103000119.html Paradigms and Paranoia: how modern is the French Revolution]?'', American Historical Review, 108 (2003)
* Morris, I. (1999). ''Archaeology as Cultural History: Words and Things in Iron Age Greece''. Blackwell Publishing.
* Lehan, R. D. (1998). ''The city in literature: an intellectual and cultural history''. Berkeley: University of California Press.
* Munslow, Alun (1997). ''Deconstructing History''. Routledge. ISBN 0415131928
* Poster, M. (1997). ''Cultural history and postmodernity: disciplinary readings and challenges''. New York: Columbia University Press.
* Potter, W. J. (1996). ''An analysis of thinking and research about qualitative methods''. LEA's communication series. Mahwah, N.J.: Erlbaum.
* Melching, W., & Velema, W. (1994). ''Main trends in cultural history: ten essays''. Amsterdam: Rodopi.
* Schlereth, T. J. (1990). ''Cultural history and material culture: everyday life, landscapes, museums. American material culture and folklife''. Ann Arbor, Mich: UMI Research Press.
* Maor, E. (1987). ''To infinity and beyond: a cultural history of the infinite''. Boston: Birkhäuser
* Ritter, H. (1986). ''Dictionary of concepts in history''. Reference sources for the social sciences and humanities, no. 3. Westport, Conn: Greenwood Press.

== Ver também ==
* [[Jacob Burckhardt]]
* [[Peter Burke]]
* [[Johan Huizinga]]
* [[Revista Fênix]]

== Ligações externas ==
* [http://www.culturahistorica.es Portal sobre Cultura Histórica e Historiografia] {{es}}
** [http://www.culturahistorica.es/sanchez_marcos/tendencias_historiograficas_actuales.pdf  Sánchez Marcos, Fernando ''Tendencias historiográficas actuales''] {{es}}
** [http://www.culturahistorica.es/peter_burke/from_cultural_history_to_histories_of_cultures.pdf From Cultural History to Histories of Cultures, texto de [[Peter Burke]]]. {{en}}
* [http://www.revistafenix.pro.br/fenix_5_josebarros.php BARROS, José D'Assunção. ''A História Cultural Francesa – caminhos de investigação''] in "Revista Fênix", UFU, v. 6. ano VI, n°2, maio/junho de 2009. {{pt}}
* [http://veredasdahistoria.kea.kinghost.net/edicao2/res.1.pdf HONOR, André Cabral. ''Em busca da Nova História Cultural de Burke] in Veredas da História. Acessado em [[5 de abril]] de [[2009]]. {{pt}}
* [http://www.abdn.ac.uk/isch/ International Society for Cultural History] {{en}}

{{Historiografia}}
{{Teoria da História}}
{{Cultura}}
{{Portal3|História|Teoria da História|Cultura|Sociedade}}

[[Categoria:Cultura|Historia]]
[[Categoria:História cultural]]
[[Categoria:Campos da história]]