text:
# 西方麗鮨
西方麗鮨，為輻鰭魚綱鱸形目鱸亞目鮨科的其中一種，分布於澳洲南部海域，棲息深度40-200公尺，體長可達15公分，棲息在大陸棚，為底棲性魚類，屬肉食性，生活習性不明。

## 擴展閱讀
維基物種上的相關：西方麗鮨

title: 西方麗鮨

wikitext:
{{Speciesbox
| name = 西方麗鮨
| image =
| image_width = 240px
| status = NE
| status_system = IUCN3.1
| genus = Lepidoperca
| species = occidentalis
| authority = [[Whitley]], 1951
| synonyms =
}}

'''西方麗鮨'''，為[[輻鰭魚綱]][[鱸形目]][[鱸亞目]][[鮨科]]的其中一[[種]]，分布於[[澳洲]]南部海域，棲息深度40-200公尺，體長可達15公分，棲息在[[大陸棚]]，為底棲性魚類，屬肉食性，生活習性不明。
==參考文獻 ==
*{{FishBase_species|genus=Lepidoperca|species=occidentalis|year=2012|month=9}}

== 擴展閱讀 ==
{{refbegin}}
{{wikispecies-inline|Lepidoperca occidentalis|西方麗鮨}}
{{refend}}
{{Taxonbar|from=Q1949700}}

[[Category:麗鮨屬|occidentalis]]

{{鱸形目小作品}}

title: 保护状况

保护状况: · 未予评估（IUCN 3.1）

title: 科学分类

界：: 动物界 Animalia

门：: 脊索动物门 Chordata

纲：: 綱 Actinopteri

目：: 鲈形目 Perciformes

科：: 鮨科 Serranidae

属：: 丽鮨属 Lepidoperca

种：: 西方麗鮨 L. occidentalis

title: 二名法

二名法: Lepidoperca occidentalis · Whitley, 1951


text:
# 宿雾水牛
宿雾水牛（学名：）是在菲律賓發現的化石倭水牛，於2006年首次被描述。

## 解剖及形態
宿雾水牛最大的特徵是其細小的體型。其他同期的水牛肩高約6呎及重2000磅，但宿雾水牛只有2.5呎高及重350磅，比其他的倭水牛（如民都洛水牛）都要小。
該化石標本估計屬於更新世或全新世。

## 演化歷史
宿雾水牛的化石是在菲律賓宿霧開掘隧道時發現。該化石已捐贈與美國的菲爾德自然歷史博物館，但卻接近50年的時間沒有被進一步分析。

## 外部連結
- （页面存档备份，存于）

wikiname: zhwiki

title: 宿雾水牛

in_language: zh

wikitext:
{{Speciesbox
| fossil_range = [[更新世]]至[[全新世]]
| status = fossil
| extinct=true
| genus = Bubalus
| species = cebuensis
| authority = Croft et al., 2006
}}

'''宿雾水牛'''（[[学名]]：''{{lang|la|Bubalus cebuensis}}''）是在[[菲律賓]]發現的[[化石]][[倭水牛]]，於2006年首次被描述。

==解剖及形態==
宿雾水牛最大的特徵是其細小的體型。其他同期的[[水牛]]肩高約6呎及重2000磅，但宿雾水牛只有2.5呎高及重350磅，比其他的[[倭水牛]]（如[[民都洛水牛]]）都要小。<ref name=Croft2006>{{Cite journal en|author=Croft, D.A. L. R. Heaney, J. J. Flynn, and A. P. Bautista|year=2006|title=Fossil Remains of a New, Diminutive ''Bubalus'' (Artiodactyla: Bovidae: Bovini) from Cebu Island, Philippines|journal=Journal of Mammalology|volume=87|pages=1037-1051}}</ref>

該[[化石]]標本估計屬於[[更新世]]或[[全新世]]。<ref name=Croft2006 />

==演化歷史==
宿雾水牛的[[化石]]是在[[菲律賓]][[宿霧]]開掘隧道時發現。<ref>{{Cite web|url=http://www.eurekalert.org/pub_releases/2006-10/fm-ndb100606.php|title=New dwarf buffalo discovered by chance in the Philippines|publisher=EurekAlert|date=October 17, 2006|accessdate=2008-04-11|archive-date=2008-05-09|archive-url=https://web.archive.org/web/20080509102148/http://www.eurekalert.org/pub_releases/2006-10/fm-ndb100606.php|dead-url=no}}</ref>該化石已捐贈與[[美國]]的[[菲爾德自然歷史博物館]]，但卻接近50年的時間沒有被進一步分析。

==參考==
{{reflist}}

==外部連結==
* [http://www.terradaily.com/reports/New_Dwarf_Buffalo_Discovered_By_Chance_In_The_Philippines_999.html]{{Wayback|url=http://www.terradaily.com/reports/New_Dwarf_Buffalo_Discovered_By_Chance_In_The_Philippines_999.html |date=20080718233619 }}
{{Taxonbar|from=Q593728}}

[[Category:水牛屬|cebuensis]]
[[Category:史前動物]]
[[Category:更新世哺乳类]]
[[Category:更新世偶蹄目]]
[[Category:菲律賓化石]]

title: 保护状况

保护状况: 无效状况

title: 科学分类

纲：: 哺乳纲 Mammalia

目：: 偶蹄目 Artiodactyla

科：: 牛科 Bovidae

属：: 水牛属 Bubalus

种：: †宿雾水牛 B. cebuensis

title: 二名法

二名法: †Bubalus cebuensis · Croft et al., 2006


text:
# Wendy Shongwe
Wendy Shongwe (* 18. Januar 2003 in Pretoria, Gauteng) ist eine südafrikanische Fußballspielerin.

## Karriere

### Klub
Derzeit spielt sie in der Mannschaft der University of Pretoria.

### Nationalmannschaft
Am 23. Juni 2023 wurde sie für den finalen Kader bei der Weltmeisterschaft 2023 nominiert. Dort erhielt sie beim 3:2-Gruppenspielsieg über Italien am 2. August 2023 ihren ersten Einsatz, nachdem sie in der 90.+5. Minute für Hildah Magaia eingewechselt wurde, um noch etwas Zeit von der Uhr zu nehmen.

wikiname: dewiki

title: Wendy Shongwe

in_language: de

wikitext:
{{Infobox Fußballspieler
| bildname                   = ABFRAGE_WIKIDATA
| mw                         = w
| geburtstag                 = ABFRAGE_WIKIDATA
| geburtsort                 = ABFRAGE_WIKIDATA
| geburtsland                = ABFRAGE_WIKIDATA
| größe                      = ABFRAGE_WIKIDATA
| position                   = ABFRAGE_WIKIDATA
| college_tabelle            = {{Team-Station||[[Universität Pretoria]]}}
| nationalmannschaft_tabelle = ABFRAGE_WIKIDATA
}}

'''Wendy Shongwe''' (* [[18. Januar]] [[2003]] in [[Pretoria]], [[Gauteng]]) ist eine [[Südafrika|südafrikanische]] [[Frauenfußball|Fußballspielerin]].

== Karriere ==
=== Klub ===
Derzeit spielt sie in der Mannschaft der [[University of Pretoria]].

=== Nationalmannschaft ===
Am 23. Juni 2023 wurde sie für den finalen Kader bei der [[Fußball-Weltmeisterschaft der Frauen 2023|Weltmeisterschaft 2023]] nominiert.<ref>{{Internetquelle |url=https://www.safa.net/2023/06/23/coach-ellis-names-final-banyana-banyana-world-cup-squad/ |titel=Coach Ellis names final Banyana Banyana World Cup squad |datum=2023-06-23 |sprache=en-US |abruf=2023-07-22}}</ref> Dort erhielt sie beim 3:2-Gruppenspielsieg über [[Italienische Fußballnationalmannschaft der Frauen|Italien]] am 2. August 2023 ihren ersten Einsatz, nachdem sie in der 90.+5. Minute für [[Hildah Magaia]] eingewechselt wurde, um noch etwas Zeit von der Uhr zu nehmen.<ref>{{Internetquelle |url=https://www.soccerdonna.de/de/suedafrika-italien/index/spielbericht_107350.html |titel=Spielbericht - Spielbericht Südafrika - Italien, 02.08.2023 - Weltmeisterschaft - Frauenfußball auf soccerdonna.de |abruf=2023-08-05}}</ref>

== Weblinks ==
* {{Soccerdonna|80381}}
* {{Soccerway|910820}}

== Einzelnachweise ==
<references />

{{SORTIERUNG:Shongwe, Wendy }}
[[Kategorie:Fußballnationalspieler (Südafrika)]]
[[Kategorie:Teilnehmer an einer Fußball-Weltmeisterschaft (Südafrika)]]
[[Kategorie:Südafrikaner]]
[[Kategorie:Geboren 2003]]
[[Kategorie:Frau]]

{{Personendaten
|NAME=Shongwe, Wendy
|ALTERNATIVNAMEN=
|KURZBESCHREIBUNG=südafrikanische Fußballspielerin
|GEBURTSDATUM=18. Januar 2003
|GEBURTSORT=[[Pretoria]], [[Gauteng]]
|STERBEDATUM=
|STERBEORT=
}}

title: Personalia

Geburtsort: Pretoria, Südafrika

Position: Stürmer

title: College

Jahre: College-Team · Spiele (Tore)

title: Nationalmannschaft

Jahre: Auswahl · Spiele (Tore)

Südafrika · 1 (0)

Nationalmannschaft: auf Wikidata bearbeiten


text:
# Kaori Ekuni
Kaori Ekuni (江國 香織, Setagaya, 21 de março de 1964) é uma escritora japonesa.
O seu pai é o poeta haiku Shigeru Ekuni. Os seus livros estão entre os mais vendidos de Coreia dos últimos anos.

wikiname: ptwiki

title: Kaori Ekuni

in_language: pt

wikitext:
{{Formatar referências|data=julho de 2015}}
{{Info/Biografia/Wikidata}}
{{japonês|'''Kaori Ekuni'''|江國 香織||[[Setagaya]], [[21 de março]] de [[1964]]}} é uma escritora [[Japão|japonesa]].

O seu pai é o poeta [[haiku]] [[Shigeru Ekuni]]. Os seus livros estão entre os mais vendidos de [[Coreia]] dos últimos anos.<ref>[http://www.koreatimes.co.kr/www/news/art/2009/01/142_38684.html]</ref><ref>[http://www.guardian.co.uk/books/2003/dec/13/featuresreviews.guardianreview11]</ref>

== Bibliografia ==
* 1991 ''Kira kira hikaru''　(きらきらひかる)
* 1999 ''Kamisama no bōto''　(神様のボー)
* 2002 ''Oyogu no ni anzen demo tekisetsu demo arimasen''　(泳ぐのに、安全でも適切でもありません)
* 2003 ''Gōkyūsuru jumbi wa dekiteita'' (号泣する準備はできていた)

{{Referências}}

== Ligações externas ==
* {{Link|en|2=https://web.archive.org/web/20150919201050/http://www.booksfromjapan.jp/authors/item/540-kaori-ekuni |3=Kaori Ekuni |4=, ''J'Lit Books from Japan''}}
* {{Link||2=http://www.jlpp.go.jp/en/works/03_04.html |3=Synopsis of ''God's Boat'' (''Kamisama no boto'') |4=JLPP (''Japanese Literature Publishing Project'') {{en}}}}

[[Categoria:Vencedores do Prêmio Naoki]]
[[Categoria:Escritoras do Japão]]

title: Kaori Ekuni

Nascimento: 21 de março de 1964 (61 anos) · Setagaya

Cidadania: Japão

Ocupação: romancista, escritora, poetisa, tradutora

Distinções: - Prémio Murasaki Shikibu (1992) - Prémio Murasaki Shikibu (1992) - Jōji Tsubota Award (1992) - Yamamoto Shūgorō Prize (2002) - Prêmio Naoki (2004) - Shimase Romantic Literature Prize (2007) - Chūōkōron Award (2010) - Kawabata award (2012) - Prémio Tanizaki (2015) - prix Caméléon (2016)


text:
# 11th Army Corps (Russian Empire)
The 11th Army Corps was an Army corps in the Imperial Russian Army
Before the war the unit was stationed with the Kiev Military District.

## Composition (1914)
- 11th Infantry Division (Lutsk)
- 32nd Infantry Division (Rovno)
- 11th Cavalry Division (Dubno)
- 11th Mortar Artillery Battalion
- 21st Engineering Battalion

## Commanders
- Alexey Ivanovich Shakhovskoy (1876–1879)
- Lieutenant-General Prince Ivan Shakhovskoy, (1888–1892)
- Pavel Grigorievich Dukmasov (1894–1895)
- Dmitrij Petrovich Dohturov (1895–1900)
- Lieutenant General Vladimir Nikolayevich Filipov, (3.03.1900–12.5.1903)
- Lieutenant General Alexandr Yakovlevich Tal (1.07.1903–1905)
- Lieutenant-General (from 6.12.1907 city – General of Infantry) Ivan Aleksandrovich Fullon, (1.06.1905–7.08.1911)
- Lieutenant-General (from 6.12.1912 city – General of Infantry) Nikolai Ivanovich Podvalnyuk, (7.08.1911–13.12.1912)
- General of the cavalry Vladimir Sakharov,  (13.12.1913–22.08.1914, 04.09.1915–25.10.1915)
- Lieutenant-General (from 10.04.1916, General of Artillery) Michael A. Barantsev, (03.11.1915–06.04.1917)
- Lieutenant General Konstantin Lukich Gilchevsky, (06.04.1917 -?)

wikiname: enwiki

title: 11th Army Corps (Russian Empire)

in_language: en

wikitext:
{{infobox military unit
| unit_name                     = 11th Army Corps
| image                         =
| caption                       =
| dates                         = 1813
1899–1901
1908–1917
| country                       = {{flag|Russian Empire|1918}}
| allegiance                    = [[Imperial Russian Army]]
| branch                        =
| type                          =
| role                          =
| size                          =
| command_structure             =
| garrison                      =
| garrison_label                =
| nickname                      =
| patron                        =
| motto                         =
| colors                        =
| colors_label                  =
| march                         =
| mascot                        =
| equipment                     =
| equipment_label               =
| battles                       = [[World War I]]
| anniversaries                 =
| decorations                   =
| battle_honours                =
| battle_honours_label          =
| disbanded                     =
| flying_hours                  =
| website                       =
| commander1                    =
| commander1_label              =
| commander2                    =
| commander2_label              =
| commander3                    =
| commander3_label              =
| commander4                    =
| commander4_label              =
| notable_commanders            =
| identification_symbol         =
| identification_symbol_label   =
| identification_symbol_2       =
| identification_symbol_2_label =
| identification_symbol_3       =
| identification_symbol_3_label =
| identification_symbol_4       =
| identification_symbol_4_label =
}}

The '''11th Army Corps''' was an Army corps in the [[Imperial Russian Army]]

Before the war the unit was stationed with the [[Kiev Military District]].<ref>{{Cite web|url=http://marksrussianmilitaryhistory.info/RUSS1914.html#CORPS|title=THE RUSSIAN ARMY, 1914|website=marksrussianmilitaryhistory.info|accessdate=25 June 2023}}</ref>

== Composition (1914)==
* [[11th Infantry Division (Russian Empire)|11th Infantry Division]] ([[Lutsk]])
* [[32nd Infantry Division (Russian Empire)|32nd Infantry Division]] ([[Rovno]])
* [[11th Cavalry Division (Russian Empire)|11th Cavalry Division]] ([[Dubno]])
* 11th Mortar Artillery Battalion
* 21st Engineering Battalion

== Commanders ==
* [[Alexey Ivanovich Shakhovskoy]] (1876–1879)
* Lieutenant-General Prince Ivan Shakhovskoy, (1888–1892)
* [[Pavel Grigorievich Dukmasov]] (1894–1895)
* [[Dmitrij Petrovich Dohturov]] (1895–1900)
* Lieutenant General [[Vladimir Nikolayevich Filipov]], (3.03.1900–12.5.1903)
* Lieutenant General [[Alexandr Yakovlevich Tal]] (1.07.1903–1905)
* Lieutenant-General (from 6.12.1907 city – General of Infantry) [[Ivan Fullon|Ivan Aleksandrovich Fullon]], (1.06.1905–7.08.1911)
* Lieutenant-General (from 6.12.1912 city – General of Infantry) Nikolai Ivanovich Podvalnyuk, (7.08.1911–13.12.1912)
* General of the cavalry [[Vladimir Viktorovich Sakharov |Vladimir Sakharov]],  (13.12.1913–22.08.1914, 04.09.1915–25.10.1915)
* Lieutenant-General (from 10.04.1916, General of Artillery) Michael A. Barantsev, (03.11.1915–06.04.1917)
* Lieutenant General [[Konstantin Lukich Gilchevsky]], (06.04.1917 -?)

==See also==
* [[List of Imperial Russian Army formations and units]]

== References ==
{{no footnotes|date=June 2016}}
{{Reflist|30em}}
*{{cite book|title=Расписание Сухопутных войск 1836—1914 годов|publisher = Типографни Генерального штаба [General Staff Printing House]|location= St. Petersburg|year=1914|language=ru|trans-title=Directory of the Army, 1836{{endash}}1914}}
* {{Cite book|first=Wiesław|last= Caban|title=Służba rekrutów Królestwa Polskiego w armii carskiej w latach 1831–1873|publisher = Wydawnictwo DiG | location=Warsaw|year= 2001|isbn=83-7181-209-4|language=pl|trans-title=Service of Recruits from Congress Poland in the Tsar's Army, 1831{{endash}}1873}}
* {{Cite book|title=История русской армии.|last=Kersnovsky|first=Anton Antonovich|publisher=Golos|year=1994|isbn=9785711700593|volume=4|location=Moscow|language=ru|trans-title=History of the Russian Army}}

[[Category:Corps of the Russian Empire]]
[[Category:Military units and formations established in 1914]]
[[Category:1914 establishments in the Russian Empire]]

{{Russian Empire Ground Forces}}

{{mil-unit-stub}}

title: 11th Army Corps

Country: Russian Empire

Allegiance: Imperial Russian Army

Engagements: World War I


text:
# Ляєнкауль
Ляєнкауль (нім. Leienkaul) — громада в Німеччині, розташована в землі Рейнланд-Пфальц. Входить до складу району Кохем-Целль. Складова частина об'єднання громад Кайзерзеш.
Площа — 3,25 км2. Населення становить 358 ос. (станом на 31 грудня 2020).

wikiname: ukwiki

title: Ляєнкауль

in_language: uk

wikitext:
{{Місто Німеччини
| назва = Ляєнкауль
| місцева_назва       = Leienkaul
| тип_НП              = громада
| зображення          = Martental.jpg
| зображення_розмір   =
| зображення_підпис   =
| герб                = DEU Leienkaul COA.svg
| прапор              =
| карта               = Leienkaul in COC.svg
| карта_розмір        =
| карта_підпис        = Ляєнкауль на карті району
| земля               = [[Рейнланд-Пфальц]]
| округ               =
| район               = [[Кохем-Целль (район)|Кохем-Целль]]
| об'єднання громад = [[Кайзерзеш (об'єднання громад)|Кайзерзеш]]
| посада_лідера       =
| лідер               =
| партія_лідера       =
| висота              = 500
| площа               = 3.25
| дата_населення      = {{Metadata Population DE-RP||дата}}<ref>{{Metadata Population DE-RP||джерело}}</ref>
| населення           = {{Metadata Population DE-RP|07135502}}
| latd=50 | latm=13| lats=9
| longd=7| longm=5| longs=6
| розміщення_підпису = right
| поштовий_код        = 56759
| телефонний_код      = 02653
| стат_код            = 07 1 35 502
| авто_номер          = COC
| вебсайт             = [http://www.leienkaul.de/ www.leienkaul.de]
}}
'''Ляєнкауль''' ({{lang-de|Leienkaul}}) — громада в [[Німеччина|Німеччині]], розташована в [[Землі Німеччини|землі]] [[Рейнланд-Пфальц]]. Входить до складу району [[Кохем-Целль (район)|Кохем-Целль]]. Складова частина [[Об'єднання громад (Німеччина)|об'єднання громад]] [[Кайзерзеш (об'єднання громад)|Кайзерзеш]].

Площа — 3,25 км2. Населення становить {{formatnum:{{Metadata Population DE-RP|07135502}}}} ос. (станом на {{Metadata Population DE-RP||дата}}).

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
{{Портал|Німеччина}}
{{commonscat-inline|Leienkaul}}
* [http://www.leienkaul.de/ Офіційний сайт] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20161003035359/http://leienkaul.de/ |date=3 жовтня 2016 }} {{ref-de}}

{{Район Кохем-Целль}}
{{Бібліоінформація|TYP=g|GND=10107631-9}}
{{germany-geo-stub}}

[[Категорія:Громади Рейнланд-Пфальцу]]

title: — громада —

— громада —: Вид Ляєнкауль

title: Координати: 50°13′9″ пн. ш. 7°5′6″ сх. д. / 50.21917° пн. ш. 7.08500° сх. д.

Країна: Німеччина

Земля: Рейнланд-Пфальц

Район: Кохем-Целль

Об'єднання громад: Кайзерзеш

Населення (31 грудня 2020)

Ляєнкауль на карті району

ЛяєнкаульРозташування на карті Німеччини

Часовий пояс: CET (UTC+1)

- Літній час: CEST (UTC+2)


text:
# Terre de l'Empereur-Guillaume
1884–1919
Entités suivantes :
- Territoire de Nouvelle-Guinée

La Terre de l'Empereur-Guillaume, en allemand Kaiser-Wilhelms-Land, était le territoire situé dans le nord-est de la Nouvelle-Guinée allemande (aujourd'hui en Papouasie-Nouvelle-Guinée) qui appartint jusqu'en 1914 (1919 officiellement) à l'Empire colonial allemand. Ce protectorat a été nommé ainsi en l'honneur de Guillaume Ier, empereur allemand et roi de Prusse.

## Topographie
Le territoire se trouve à l'est des territoires coloniaux (aujourd'hui Nouvelle-Guinée occidentale) du royaume des Pays-Bas et au nord des territoires coloniaux de l'Empire britannique (à partir de 1906, ils sont rattachés à l'Australie), de l'île. Il s'étend sur 181 650 km2 avec une population en 1902 d'environ 110 000 habitants.
Il est essentiellement constitué de montagnes et l'on ne trouve qu'au nord des vallées, comme celle du fleuve Kaiserin-Augusta (aujourd'hui : Sepik) ou du fleuve Ramu. La géographie du sud est extrêmement découpée avec des sommets qui peuvent atteindre 4 000 mètres d'altitude, comme les monts Kräkte, les monts Bismarck, ou le mont Hagen. La plupart des cours d'eau sont des cours d'eau de montagne ou des torrents.

## Histoire
Lorsque l'Empire britannique établit un protectorat à l'est de l'île de Nouvelle-Guinée (la Nouvelle-Guinée britannique, ou Territory of New Guinea), en août 1884, les Allemands ne sont pas en reste, et Otto Finsch, agent de la compagnie de Nouvelle-Guinée,, installe officiellement sa compagnie en décembre au nord-est de l'île et dans l'archipel Bismarck, sous la protection de l'Allemagne. Elle y était déjà présente depuis 1882, avec d'autres agents. Les Hollandais s'installent à l'ouest en 1889.
Le territoire devient officiellement colonie allemande en 1899. Le premier administrateur colonial de la compagnie est Georg von Schleinitz et il s'installe à Finschhafen en 1886. L'administration déménage en 1891 à Stephansort à cause d'une épidémie de malaria, puis le 7 septembre 1892 à Friedrich-Wilhelm-Hafen. Lorsque l'administration de la compagnie laisse la place en 1899 aux fonctionnaires de l'Empire, ceux-ci (dirigés par Rudolf von Bennigsen) s'installent à Herbertshöhe (aujourd'hui Kokopo) en Nouvelle-Poméranie (aujourd'hui Nouvelle-Bretagne).
La colonisation européenne est infime et représente quelques centaines de personnes, surtout des missionnaires luthériens, puis catholiques, des fonctionnaires, quelques hommes de la force de protection et quelques administrateurs de la compagnie. Les missionnaires luthériens sont les premiers à explorer le territoire. Une expédition germano-britannique explore l'intérieur en 1909 qui n'avait pas encore été cartographié, mais c'est surtout l'expédition d'Hermann Detzner, mandaté par l'administration coloniale en 1913, qui donne le plus d'informations.
Ce territoire est envahi par les troupes australiennes en septembre 1914 et placé sous mandat australien en 1921.
Il est réuni au Territoire de Papouasie en 1945 au sein du Territoire de Papouasie et Nouvelle-Guinée, qui devient indépendant en 1975 sous le nom de Papouasie-Nouvelle-Guinée.

wikiname: frwiki

title: Terre de l'Empereur-Guillaume

in_language: fr

wikitext:
{{Coord|6|50|S|146|40|E|type:isle_source:enwiki|display=title}}
{{Infobox Ancienne entité territoriale
| nom=''Kaiser-Wilhelms-Land''
| nom langue={{de}}
| nom français=Terre de l'Empereur-Guillaume
| année début=1884
| année fin=1919
| gouvernement=Territoire de la [[Nouvelle-Guinée allemande]]
 | drapeau = Flag of German New Guinea.svg
 | lien drapeau = [[Drapeau de la Nouvelle-Guinée allemande|Drapeau]]
| carte=New Guinea (1884-1919).png
| légende=Les territoires coloniaux de Nouvelle-Guinée : la possession allemande correspond au nord-est de l'île.
| evt1=Création de la [[Compagnie de Nouvelle-Guinée]]
| evt1 date=[[1884]]
 | evt2 = [[Traité de Versailles (1919)|Traité de Versailles]]
 | evt2 date = {{date|28|juin|1919}}
| s1=[[Image:Flag of Australia.svg|20px]] [[Territoire de Nouvelle-Guinée]]
| s1 drapeau=
| capitale=[[Finschhafen]]
| langues=[[allemand]], [[langues austronésiennes]]
| monnaie=
}}
[[Image:Übersicht Der Deutschen Besitzungen im Stillen Ozean.jpg|thumb|right|Anciennes possessions allemandes de l'[[océan Pacifique]].]]
[[Image:Die Gartenlaube (1887) b 460 1.jpg|thumb|Carte de la Terre de l'Empereur-Guillaume en 1887.]]

La '''Terre de l'Empereur-Guillaume''', en [[allemand]] ''{{lang|de|Kaiser-Wilhelms-Land}}'', était le territoire situé dans le nord-est de la [[Nouvelle-Guinée allemande]] (aujourd'hui en [[Papouasie-Nouvelle-Guinée]]) qui appartint jusqu'en 1914 (1919 officiellement) à l'[[Empire colonial allemand]]. Ce protectorat a été nommé ainsi en l'honneur de [[Guillaume Ier (empereur allemand)|Guillaume Ier]], empereur [[Empire allemand|allemand]] et [[Royaume de Prusse|roi de Prusse]].

== Topographie ==
Le territoire se trouve à l'est des territoires coloniaux (aujourd'hui [[Nouvelle-Guinée occidentale]]) du royaume des [[Pays-Bas]] et au nord des territoires coloniaux de l'[[Empire britannique]] (à partir de 1906, ils sont rattachés à l'[[Australie]]), de l'île. Il s'étend sur {{unité|181650|km2}} avec une population en 1902 d'environ 110 000 habitants.

Il est essentiellement constitué de montagnes et l'on ne trouve qu'au nord des vallées, comme celle du fleuve [[Sepik|Kaiserin-Augusta]] (aujourd'hui : ''Sepik'') ou du fleuve [[Ramu]]. La géographie du sud est extrêmement découpée avec des sommets qui peuvent atteindre {{formatnum:4000}} mètres d'altitude, comme les monts Kräkte, les [[monts Bismarck]], ou le mont Hagen<ref>Dénommé d'après [[Curt von Hagen]]</ref>. La plupart des cours d'eau sont des cours d'eau de montagne ou des torrents.

== Histoire ==
Lorsque l'[[Empire britannique]] établit un [[protectorat]] à l'est de l'île de Nouvelle-Guinée (la [[Nouvelle-Guinée britannique]], ou ''Territory of New Guinea''), en {{date-|août 1884}}, les Allemands ne sont pas en reste, et [[Otto Finsch]], agent de la [[compagnie de Nouvelle-Guinée]]<ref>Elle s'appelait jusqu'en mai 1885 le ''consortium de Nouvelle-Guinée''</ref>{{,}}<ref name="WDL">{{lien web |url = http://www.wdl.org/fr/item/2395/ |titre = Voyages du Samoa |website = [[World Digital Library]] |date = 1888 |consulté le = 2013-07-12 }}</ref>, installe officiellement sa compagnie en décembre au nord-est de l'île et dans l'[[archipel Bismarck]], sous la protection de l'Allemagne. Elle y était déjà présente depuis 1882, avec d'autres agents. Les Hollandais s'installent à l'ouest en 1889.

Le territoire devient officiellement colonie allemande en 1899. Le premier administrateur colonial de la compagnie est [[Georg von Schleinitz]] et il s'installe à [[Finschhafen]] en 1886. L'administration déménage en 1891<ref>Finschhafen est de nouveau habité à partir de 1901</ref> à [[Stephansort]] à cause d'une épidémie de [[malaria]], puis le {{date-|7 septembre 1892}} à [[Madang (ville)|Friedrich-Wilhelm-Hafen]]. Lorsque l'administration de la compagnie laisse la place en 1899 aux fonctionnaires de l'Empire, ceux-ci (dirigés par [[Rudolf von Bennigsen (gouverneur)|Rudolf von Bennigsen]]) s'installent à [[Kokopo|Herbertshöhe]] (aujourd'hui ''Kokopo'') en Nouvelle-Poméranie (aujourd'hui ''[[Nouvelle-Bretagne]]'').

La colonisation européenne est infime et représente quelques centaines de personnes, surtout des [[Missionnaire chrétien|missionnaire]]s luthériens<ref>Dès 1885. [[Johann Flierl]] (1858-1947) joue un rôle essentiel</ref>, puis catholiques, des fonctionnaires, quelques hommes de la force de protection et quelques administrateurs de la compagnie. Les missionnaires luthériens sont les premiers à explorer le territoire. Une expédition germano-britannique explore l'intérieur en 1909 qui n'avait pas encore été [[cartographie|cartographié]], mais c'est surtout l'expédition d'[[Hermann Detzner]], mandaté par l'administration coloniale en 1913, qui donne le plus d'informations.

Ce territoire est envahi par les troupes [[australie]]nnes en {{date-|septembre 1914}} et placé sous mandat australien en 1921.
{{Article détaillé|Théâtre océanien de la Première Guerre mondiale|Campagne de Nouvelle-Guinée (1914)}}
Il est réuni au [[Territoire de Papouasie]] en 1945 au sein du [[Territoire de Papouasie et Nouvelle-Guinée]], qui devient indépendant en 1975 sous le nom de [[Papouasie-Nouvelle-Guinée]].

== Références ==
{{Traduction/référence|de|Kaiser-Wilhelms-Land|80714396}}
----
{{Références}}

== Annexes ==
=== Articles connexes ===
* [[Nouvelle-Guinée allemande]] (1885-1919)

=== Bibliographie ===
* {{Ouvrage|langue=de|prénom1=Horst|nom1=Gründer|titre=Geschichte der Deutschen Kolonien|lieu=Paderborn|éditeur=UTB Schöningh Gmbh|année=2012|année première édition=1985|réimpression=2012|pages totales=365|isbn=978-3-8252-3639-7}}

{{Palette|Empire colonial allemand}}
{{Portail|Empire allemand|Allemagne|Monde colonial|Papouasie-Nouvelle-Guinée|XIXe siècle|XXe siècle}}

[[Catégorie:Histoire de la Papouasie-Nouvelle-Guinée]]
[[Catégorie:Ancienne colonie allemande]]

title: Informations générales

Statut: Territoire de la Nouvelle-Guinée allemande

Capitale: Finschhafen

Langue(s): allemand, langues austronésiennes

title: Histoire et événements

Création de la Compagnie de Nouvelle-Guinée

28 juin 1919: Traité de Versailles


text:
# Zlatko Šugman
Zlatko Šugman (Gorišnica, 28 de agosto de 1932 – Ljubljana, 16 de diciembre de 2008) fue un actor de cine, teatro y telelvisión eslovano.

## Biografía
Šugman nació en Gorišnica, cerca de la localidad de Ptuj, en la antingua Yugoslavia. Se graduó en la Academia de Teatro, Radio, Cine y Televisión de Liubliana.
Apareció fue un rostro habitual en numerosas obras de teatro y películas cine yugoslavas. Conocido por su faceta cómica, la primera aparición de Šugman enm el cine fue en la película de 1962, Tistega lepega dne dirigida por France Štiglic. En televisión, Šugman apareció en numerosos dramas, comedias y shows para niños.
Šugman fue miembro del Teatro SLG Celje de 1958 hasta 1961 y del SNG Drama Maribor, Eslovenia, de 1961 a 1965. Es recordado por ser miembro del teatro Mestno gledalisce ljubljansko (MGL), el teatro municipal de Ljubljana durante 27 años.
Entre los premios de Šugman, se incluyen Premio Prešeren, el mayor reconocimiento para un actor en Eslovenia, por toda su trayectoria. También recibió el Borstnik Ring a toda una carrera. En 2001, Šugman was fue galardonado con el Premio Jezek por sus actuaciones en la televisión.
Zlatko Šugman murió en Ljubljana el 16 de diciembre de 2008 a la edad de 76 años.

wikiname: eswiki

title: Zlatko Šugman

in_language: es

wikitext:
{{Ficha de artista}}
'''Zlatko Šugman''' ([[Gorišnica]], 28 de agosto de 1932 – [[Ljubljana]], 16 de diciembre de 2008) fue un actor de cine, teatro y telelvisión eslovano.<ref name=sl> {{cita noticia|título=Actor Zlatko Sugman Dies |url=http://www.ukom.gov.si/eng/slovenia/publications/slovenia-news/7895/7896/ |sitioweb= [[Slovenia|Slovenia Government Communication office]] |fecha=2008-12-16}}</ref>

== Biografía ==
Šugman nació en [[Gorišnica]], cerca de la localidad de [[Ptuj]], en la antingua [[Yugoslavia]].<ref name=sl/> Se graduó en la [[Academia de Teatro, Radio, Cine y Televisión de Liubliana]].<ref name=sl/>

Apareció fue un rostro habitual en numerosas obras de teatro y películas cine yugoslavas.<ref name=sl/> Conocido por su faceta cómica, la primera aparición de Šugman enm el cine fue en la película de 1962, ''[[Tistega lepega dne]]'' dirigida por [[France Štiglic]].<ref name=sl/> En televisión, Šugman apareció en numerosos dramas, comedias y shows para niños.<ref name=sl/>

Šugman fue miembro del Teatro SLG Celje de 1958 hasta 1961 y del SNG Drama [[Maribor]], [[Eslovenia]], de 1961 a 1965.<ref name=sl/> Es recordado por ser miembro del teatro [[Mestno gledalisce ljubljansko]] (MGL), el teatro municipal de [[Ljubljana]] durante 27 años.<ref name=sl/>

Entre los premios de Šugman, se incluyen [[Premio Prešeren]], el mayor reconocimiento para un actor en Eslovenia, por toda su trayectoria.<ref name=sl/> También recibió el [[Borstnik Ring]] a toda una carrera.<ref name=sl/> En 2001, Šugman was fue galardonado con el [[Premio Jezek]] por sus actuaciones en la televisión.<ref name=sl/>

Zlatko Šugman murió en [[Ljubljana]] el 16 de diciembre de 2008 a la edad de 76 años.<ref name=sl/>

== Referencias ==
{{listaref}}

== Enlaces externos ==
* {{imdb name|id=0837563|name=Zlatko Sugman}}
* {{Traducido ref|en|Zlatko Sugman}}

{{NF|1932|2008|Sugman, Zlatko}}
[[Categoría:Actores de Eslovenia]]
[[Categoría:Actores de teatro de Eslovenia]]
[[Categoría:Alumnado de la Universidad de Liubliana]]
[[Categoría:Fallecidos en Liubliana]]

title: Información personal

Nacimiento: 28 de agosto de 1932 · Gorišnica (Eslovenia)

Fallecimiento: 16 de diciembre de 2008 (76 años) · Liubliana (Eslovenia)

Sepultura: Cementerio central de Žale

Nacionalidad: Eslovena (desde 1991)

title: Educación

Educado en: Universidad de Liubliana

title: Información profesional

Ocupación: Actor, actor de televisión, actor de cine y actor de teatro

Área: Película y teatro

Distinciones: - Borštnik Ring Award - Ježek Award - Orden de la Libertad de la República de Eslovenia - Premio Prešeren - Premio de la Fundación Prešeren - Premio Župančič - Sever award


text:
# Гаррісон Тауншип (Нью-Джерсі)
Гаррісон Тауншип (англ. Harrison Township) — селище (англ. township) в США, в окрузі Глостер штату Нью-Джерсі. Населення — 13 641 особа (2020).

## Демографія
Згідно з переписом 2010 року, у селищі мешкало 12 417 осіб у 3942 домогосподарствах у складі 3314 родин. Було 4089 помешкань
Расовий склад населення:
| - 90,6 % — білих - 3,8 % — чорних або афроамериканців - 3,4 % — азіатів - 0,1 % — корінних американців |

До двох чи більше рас належало 1,7 %. Частка іспаномовних становила 3,0 % від усіх жителів.
За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 31,8 % — особи молодші 18 років, 59,8 % — особи у віці 18—64 років, 8,4 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 38,1 року. На 100 осіб жіночої статі у селищі припадало 95,9 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 94,2 чоловіків також старших 18 років.
Середній дохід на одне домашнє господарство  становив 149 667 доларів США (медіана — 127 975), а середній дохід на одну сім'ю — 158 441 долар (медіана — 132 936). Медіана доходів становила 90 110 доларів для чоловіків та 56 140 доларів для жінок. За межею бідності перебувало 2,8 % осіб, у тому числі 2,3 % дітей у віці до 18 років та 2,5 % осіб у віці 65 років та старших.
Цивільне працевлаштоване населення становило 6543 особи. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 26,5 %, роздрібна торгівля — 15,4 %, науковці, спеціалісти, менеджери — 12,7 %.

title: Гаррісон Тауншип (Нью-Джерсі)

wikitext:
{{Otherplaces|Гаррісон}}
{{НП
|країна  = [[Сполучені Штати Америки|США]]
|статус  = селище
|українська назва   = Гаррісон Тауншип
|оригінальна назва  = {{lang-en|Harrison Township}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     = MULLICA HILL HISTORIC DISTRICT, GLOUCESTER COUNTY.jpg
|опис зображення=
|вид регіону = Штат США{{!}}Штат
|регіон      = Нью-Джерсі
|вид району  = Округ (США){{!}}Округ
|район       = [[Глостер (округ, Нью-Джерсі)|Глостер]]
|вид общини  =
|община      =
|внутрішній поділ  =
|перша згадка      =
|попередні назви   =
|площа              = 49,798
|висота центру НП   = 14
|клімат             =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          =
|рік перепису       =
|густота населення  = 249,35
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = −5
|DST                    = −4
|телефонний код         = 856
|поштовий індекс        = 08062 - [[Mullica Hill, New Jersey|Mullica Hill]]<ref>[http://tools.usps.com/go/ZipLookupResultsAction!input.action?resultMode=0&city=mullica%20hill&state=NJ Look Up a ZIP Code for Mullica Hill, NJ] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200813210914/https://tools.usps.com/go/ZipLookupResultsAction!input.action?resultMode=0&city=mullica%20hill&state=NJ |date=13 серпня 2020 }}, [[United States Postal Service]]. Accessed July 26, 2012.</ref><ref>[http://www.state.nj.us/infobank/njzips.htm Zip Codes] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190617122541/https://www.state.nj.us/infobank/njzips.htm |date=17 червня 2019 }}, State of [[New Jersey]]. Accessed September 11, 2013.</ref>
|автомобільний код      =
|вид ідентифікатора     = [[Федеральні стандарти обробки інформації|Код FIPS]]
|цифровий ідентифікатор = 3401530180
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Гаррісон Тауншип''' ({{lang-en|Harrison Township}}) — селище ({{lang-en|township}}) в [[Сполучені Штати Америки|США]], в окрузі [[Глостер (округ, Нью-Джерсі)|Глостер]] штату [[Нью-Джерсі]]. Населення — {{formatnum:13641}} особа (2020).

== Демографія ==
{{USCensusPop
| align = left
| 1850 = 1984
| 1860 = 2544
| 1870 = 3038
| 1880 = 2841
| 1890 = 1545
| 1900 = 1569
| 1910 = 1682
| 1920 = 1633
| 1930 = 1827
| 1940 = 1805
| 1950 = 2225
| 1960 = 2410
| 1970 = 2661
| 1980 = 3585
| 1990 = 4715
| 2000 = 8788
| 2010 = 12417
| 2020 = 13641
| estyear =
| estimate =
| estref =
| footnote = Джерела: 1850-2000<ref>Barnett, Bob. [http://westjersey.org/popglo_04.htm Population Data for Gloucester County Municipalities, 1800 - 2000] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200522161158/http://westjersey.org/popglo_04.htm |date=22 травня 2020 }}, WestJersey.org, 6 січня 2011. Accessed 26 липня 2012.</ref>
1850-1920<ref>[https://dspace.njstatelib.org/xmlui/handle/10929/25218?show=full ''Compendium of censuses 1726-1905: together with the tabulated returns of 1905''] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210226125132/https://dspace.njstatelib.org/xmlui/handle/10929/25218?show=full |date=26 лютого 2021 }}, [[New Jersey Department of State]], 1906. Accessed 11 вересня 2013.</ref> 1850-1870<ref>Raum, John O. [https://books.google.com/books?id=5qZ4AAAAMAAJ&pg=PA257 ''The History of New Jersey: From Its Earliest Settlement to the Present Time, Volume 1''] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160424070817/https://books.google.com/books?id=5qZ4AAAAMAAJ&pg=PA257 |date=24 квітня 2016 }}, p. 257, J. E. Potter and company, 1877. Accessed 11 вересня 2013. "Harrison township contained in 1850 a population of 1,984; in 1860, 2,544; and in 1870, 3,038. Mullica Hill is in this township."</ref>
1850<ref>[[J. D. B. De Bow|Debow, James Dunwoody Brownson]]. [https://books.google.com/books?id=25TicJOdU0AC&pg=PA138 ''The Seventh Census of the United States: 1850''] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160113103708/https://books.google.com/books?id=25TicJOdU0AC&pg=PA138 |date=13 січня 2016 }}, p. 138. R. Armstrong, 1853. Accessed 11 вересня 2013.</ref> 1870<ref>Staff. [https://books.google.com/books?id=gNwIAAAAQAAJ&pg=PA258 ''A compendium of the ninth census, 1870''] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200806063128/https://books.google.com/books?id=gNwIAAAAQAAJ&pg=PA258 |date=6 серпня 2020 }}, p. 258. [[Бюро перепису населення США]], 1872. Accessed 11 вересня 2013.</ref> 1880-1890<ref>Porter, Robert Percival. [https://books.google.com/books?id=8gUkQkJdLpsC&pg=PA98 ''Preliminary Results as Contained in the Eleventh Census Bulletins: Volume III - 51 to 75''] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160102214057/https://books.google.com/books?id=8gUkQkJdLpsC&pg=PA98 |date=2 січня 2016 }}, p. 98. [[Бюро перепису населення США]], 1890. Accessed 26 липня 2012.</ref>
1890-1910<ref>[https://books.google.com/books?id=T9HrAAAAMAAJ&pg=PA336 ''Thirteenth Census of the United States, 1910: Population by Counties and Minor Civil Divisions, 1910, 1900, 1890''] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160112231224/https://books.google.com/books?id=T9HrAAAAMAAJ&pg=PA336 |date=12 січня 2016 }}, [[Бюро перепису населення США]], p. 336. Accessed 26 липня 2012.</ref> 1910-1930<ref>[https://books.google.com/books?id=kifRAAAAMAAJ&pg=PA716 ''Fifteenth Census of the United States : 1930 - Population Volume I''] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20191115163455/https://books.google.com/books?id=kifRAAAAMAAJ&pg=PA716 |date=15 листопада 2019 }}, [[Бюро перепису населення США]], p. 716. Accessed 26 липня 2012.</ref>
1930-1990<ref>[http://lwd.dol.state.nj.us/labor/lpa/census/1990/poptrd6.htm New Jersey Resident Population by Municipality: 1930 - 1990] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150510075104/http://lwd.dol.state.nj.us/labor/lpa/census/1990/poptrd6.htm |date=10 травня 2015 }}, Workforce New Jersey Public Information Network. Accessed 28 червня 2015.</ref> 2000<ref name=Census2000/><ref name=Census2000SF1/> 2010<ref name=Census2010/><ref name=Districts2011/><ref name=LWD2010/>
}}
Згідно з [[Перепис населення США (2010)|переписом 2010 року]]{{R|cen2010}}, у селищі мешкало {{formatnum:12417}} осіб у {{formatnum:3942}} домогосподарствах у складі {{formatnum:3314}} родин. Було 4089 помешкань

[[Раса|Расовий склад]] населення:
{| style="margin-top:-.7em; margin-bottom: -0.4em;"
|
* 90,6 % — [[Расовий склад США|білих]]
* 3,8 % — [[Расовий склад США|чорних]] або [[афроамериканці]]в
* 3,4 % — [[Американці азійського походження|азіатів]]
* 0,1 % — [[Корінні народи США|корінних американців]]
|}
До двох чи більше рас належало 1,7 %. Частка іспаномовних становила 3,0 % від усіх жителів.

За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 31,8 % — особи молодші 18 років, 59,8 % — особи у віці 18—64 років, 8,4 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 38,1 року. На 100 осіб жіночої статі у селищі припадало 95,9 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 94,2 чоловіків також старших 18 років.

Середній дохід на одне домашнє господарство  становив {{formatnum:149667}} [[Долар США|доларів США]] (медіана — {{formatnum:127975}}), а середній дохід на одну сім'ю — {{formatnum:158441}} долар (медіана — {{formatnum:132936}}). Медіана доходів становила {{formatnum:90110}} доларів для чоловіків та {{formatnum:56140}} доларів для жінок.{{R|fulltime2015USD|group="Прим."}} За межею бідності перебувало 2,8 % осіб, у тому числі 2,3 % дітей у віці до 18 років та 2,5 % осіб у віці 65 років та старших.

Цивільне працевлаштоване населення становило {{formatnum:6543}} особи. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 26,5 %, роздрібна торгівля — 15,4 %, науковці, спеціалісти, менеджери — 12,7 %.

== Примітки ==
{{reflist|group="Прим."|refs=
<ref name=fulltime2015USD>Річний дохід на особу, яка працювала на повну ставку. Оцінка в доларах 2015 року.</ref>
}}

== Джерела ==
{{Портал|США}}
{{reflist
|refs=<ref name=LWD2010>[http://lwd.dol.state.nj.us/labor/lpa/census/2010/dp/dp1_glo/harrison1.pdf Profile of General Demographic Characteristics: 2010 for Harrison township], [[New Jersey Department of Labor and Workforce Development]]. Accessed July 26, 2012.{{ref-en}} Наведено за англійською вікіпедією.</ref>
<ref name=Districts2011>[https://njelections.org/assets/pdf/2011-legislative-districts/towns-districts.pdf Municipalities Sorted by 2011-2020 Legislative District] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20191031193032/https://njelections.org/assets/pdf/2011-legislative-districts/towns-districts.pdf |date=31 жовтня 2019 }}, [[New Jersey Department of State]]. Accessed October 30, 2019.{{ref-en}} Наведено за англійською вікіпедією.</ref>
<ref name=Census2000SF1>[http://factfinder.census.gov/bkmk/table/1.0/en/DEC/00_SF1/DP1/0600000US3401530180 DP-1: Profile of General Demographic Characteristics: 2000 - Census 2000 Summary File 1 (SF 1) 100-Percent Data for Harrison township, Gloucester County, New Jersey] {{Webarchive|url=https://archive.today/20200212092131/http://factfinder.census.gov/bkmk/table/1.0/en/DEC/00_SF1/DP1/0600000US3401530180 |date=12 лютого 2020 }}, [[Бюро перепису населення США]]. Accessed July 26, 2012.{{ref-en}} Наведено за англійською вікіпедією.</ref>
<ref name=Census2000>[http://censtats.census.gov/data/NJ/0603401530180.pdf Census 2000 Profiles of Demographic / Social / Economic / Housing Characteristics for Harrison township, Gloucester County, New Jersey] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20070708015535/http://censtats.census.gov/data/NJ/0603401530180.pdf |date=8 липня 2007 }}, [[Бюро перепису населення США]]. Accessed July 26, 2012.{{ref-en}} Наведено за англійською вікіпедією.</ref>
<ref name=Census2010>[http://factfinder.census.gov/bkmk/table/1.0/en/DEC/10_DP/DPDP1/0600000US3401530180 DP-1 - Profile of General Population and Housing Characteristics: 2010 for Harrison township, Gloucester County, New Jersey] {{Webarchive|url=https://archive.today/20200212101212/http://factfinder.census.gov/bkmk/table/1.0/en/DEC/10_DP/DPDP1/0600000US3401530180 |date=12 лютого 2020 }}, [[Бюро перепису населення США]]. Accessed July 26, 2012.{{ref-en}} Наведено за англійською вікіпедією.</ref>
<ref name=cen2010>{{cite web|url=https://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=American FactFinder|archive-date=2015-01-08|archive-url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml}}{{ref-en}}</ref>
}}

{{Бібліоінформація}}
{{Глостер (округ, Нью-Джерсі)}}

[[Категорія:Селища Нью-Джерсі]]
[[Категорія:Населені пункти округу Глостер (Нью-Джерсі)]]
[[Категорія:Населені пункти США, засновані 1844]]

title: сусідні нас. пункти

Країна: США

Штат: Нью-Джерсі

Округ: Глостер

Межує з: | Маневей Тауншип, Глассборо, Елк Тауншип, Саут-Гаррісон Тауншип, Вулвіч Тауншип, Іст-Грінвіч Тауншип ? |

Густота населення: 249,35 осіб/км²

Часовий пояс: UTC−5, влітку UTC-4

Поштовий індекс: 08062 - Mullica Hill


text:
# ورتیل
ورتیل (به لاتین: Vertil) یک منطقهٔ مسکونی در روسیه است که در داغستان واقع شده‌است.

wikiname: fawiki

title: ورتیل

in_language: fa

wikitext:
{{Infobox settlement
|official_name=ورتیل
|other_name=
|native_name=Вертиль
|native_name_lang=
|nickname=
|settlement_type=Selo
|image_skyline=
|image_caption=
|pushpin_map=Russia Dagestan#Russia
|pushpin_label_position=
|pushpin_mapsize=
|pushpin_map_caption=
|subdivision_type=کشور
|subdivision_name=Russia
|subdivision_type1=[[ناحیه‌های فدرال روسیه]]
|subdivision_name1=[[داغستان]]
|subdivision_type2=
|subdivision_name2=
|subdivision_type3=[[شهر]]
|subdivision_name3=[[خاساویورت (شهرستان)|خاساویورت]]
|subdivision_type4=[[List of municipalities of Russia|Municipality]]
|subdivision_name4=
|population_as_of=
|population_footnotes=
|population_total=
|timezone1=
|utc_offset1=+۳:۰۰
|timezone1_DST=
|utc_offset1_DST=
|postal_code_type=
|postal_code=
|elevation_m=
|elevation_footnotes=
|coordinates={{coord|41|52|N|47|51|E|display=inline}}}}
'''ورتیل''' (به [[خط لاتین|لاتین]]: Vertil) یک منطقهٔ مسکونی در [[روسیه]] است که در [[داغستان]] واقع شده‌است.<ref>{{یادکرد-ویکی |پیوند=https://en.wikipedia.org/w/index.php?title=Vertil&redirect=no&oldid=1121590711 |عنوان=Vertil|بازیابی  = |زبان=انگلیسی}}</ref>

== جستارهای وابسته ==
{{درگاه|جغرافیا}}
* [[فهرست شهرهای روسیه]]

== منابع ==
{{پانویس}}

== پیوند به بیرون ==
{{انبار-رده|Vertil}}
{{روسیه-خرد}}
[[رده:بازبینی گمر شهرهای روسیه]]

[[رده:محلات روستایی در شهرستان خیوسکی]]

title: ورتیل Вертиль

ناحیههای فدرال روسیه: داغستان

شهر: خاساویورت

منطقهٔ زمانی: یوتی‌سی +۳:۰۰


text:
# Unfit for Swine
Unfit For Swine é o segundo álbum de estúdio do cantor John Schlitt, lançado em 1996.

## Faixas
1. "Save Me" – 3:37 (Dann e David Huff)
2. "God Is Too Big" – 3:42 (John Schlitt, Mark Heimermann e Ronny Cates)
3. "Can't Get Away" – 4:18 (Heimermann e Toby McKeehan)
4. "We Worship You" – 4:12 (John Schlitt, Heimermann, Heimermann e Dann Huff)
5. "Need I Remind You" – 4:15 (John Schlitt, Heimermann, e Heimermann)
6. "Take You On" – 3:53 (Ronny Cates)
7. "Helping Hand" – 4:49 (Dann e David Huff)
8. "There Is Someone" – 3:45 (John Schlitt e Rich Gootee)
9. "I Killed A Man" – 3:57 (John Schlitt, Heimermann, Heimermann e Dann Huff)
10. "Don't Have To Take It" – 3:48 (John Schlitt, David Huff, David Lichens e Jim Cooper)

title: Unfit for Swine

wikitext:
{{Info/Álbum
 |nome          = Unfit For Swine
 |tipo          = álbum de estúdio
 |artista       = [[John Schlitt]]
 |capa          = John Schlitt - Unfit For Swine.jpg
 |lançado       = 13 de [[Agosto]] de [[1996]]
 |gravado       =
 |gênero        = [[Hard rock]]
[[Rock cristão]]
[[Música gospel|Gospel]]
 |duração       = 40:16
 |gravadora     = Word Records
[[Epic Records]]
 |produtor      = Mark Heimermann, Dann Huff e David Huff
 |formato       = [[Fita cassete|K7]], [[Compact Disc|CD]], [[Digital Download]]
 |último_álbum  = ''[[Shake]]''
 ([[1995]])
 |próximo_álbum = ''[[Project Damage Control]]''
 ([[2005]])
 |miscelâneo    =
}}

'''''Unfit For Swine''''' é o segundo [[álbum de estúdio]] do cantor [[John Schlitt]], lançado em [[1996]].<ref>{{citar web |url=http://www.petraspective.nl/johnschlitt1996unfitforswine.html |título= Solo Discography: John Schlitt - Unfit For Swine|acessodata=14 de julho de 2013 |língua=inglês |autor=Petraspective|publicado=Petra Files}}</ref><ref>{{citar web |url=http://www.guidetopetra.com/project_review.html?init=UFS |título= Unfit For Swine Review|acessodata=14 de julho de 2013 |língua=inglês |autor=Michael Jones|publicado=A Guide To Petra }}</ref><ref>{{citar web |url=http://www.newreleasetuesday.com/albumdetail.php?album_id=2705 |título= Unfit For Swine by John Schlitt |acessodata=14 de julho de 2013 |língua=inglês |publicado=New Release Tuesday }}</ref>

== Faixas ==
# "Save Me" – 3:37 (Dann e David Huff)
# "God Is Too Big" – 3:42 (John Schlitt, Mark Heimermann e [[Ronny Cates]])
# "Can't Get Away" – 4:18 (Heimermann e [[Toby McKeehan]])
# "We Worship You" – 4:12 (John Schlitt, Heimermann, Heimermann e Dann Huff)
# "Need I Remind You" – 4:15 (John Schlitt, Heimermann, e Heimermann)
# "Take You On" – 3:53 ([[Ronny Cates]])
# "Helping Hand" – 4:49 (Dann e David Huff)
# "There Is Someone" – 3:45 (John Schlitt e Rich Gootee)
# "I Killed A Man" – 3:57 (John Schlitt, Heimermann, Heimermann e Dann Huff)
# "Don't Have To Take It" – 3:48 (John Schlitt, David Huff, David Lichens e Jim Cooper)

{{Referências}}

[[Categoria:Álbuns de John Schlitt]]
[[Categoria:Álbuns de 1996]]
[[Categoria:Álbuns de música cristã contemporânea]]
[[Categoria:Álbuns de rock cristão]]

title: Álbum de estúdio de John Schlitt

Lançamento: 13 de Agosto de 1996

Gênero(s): Hard rock · Rock cristão · Gospel

Formato(s): K7, CD, Digital Download

Gravadora(s): Word Records · Epic Records

Produção: Mark Heimermann, Dann Huff e David Huff

title: Cronologia de John Schlitt

| | Shake (1995) |: | Project Damage Control (2005) |


text:
# Каменари
Камена́ри (болг. Каменари) — село у Великотирновській області Болгарії. Входить до складу общини Єлена.

## Населення
За даними перепису населення 2011 року у селі проживала 231 особа.
Національний склад населення села:
| Національність   | Кількість осіб | Відсоток |
| ---------------- | -------------- | -------- |
| болгари          | 117            | 52,0%    |
| турки            | 98             | 43,6%    |
| цигани           | 5              | 2,2%     |
| Всього відповіли | 225            |          |

Розподіл населення за віком у 2011 році:
Динаміка населення:

title: Каменари

wikitext:
{{НП Болгарії
 | назва                 = Каменари
 | статус                = село
 | місцева_назва         = {{lang-bg|Каменари}}
 | герб                  =
 | прапор                =
 | зображення            =
 | зображення_підпис     =
 | область               = [[Великотирновська область]]
 | община                = [[Громада Елена|Єлена]]
 | община_кмет           =
 | община_кмет_партія    =
 | кметство              =
 | кмет                  =
 | кмет_партія           =
 | код_ЕКАТТЕ            = 35729
 | широта                = 42.9081
 | довгота               = 26.0558
 | висота                = 481
 | населення             = 231
 | населення_рік         = 2011
 | населення_джерело     =
 | площа                 =
 | поштові_індекси       = 5083
 | телефонний_код        = 06152
 | вебсторінка           =
 | фізична_о             = 39
 | фізична_о_джерело     = <ref name="відстані">Фізичні відстані розраховані за координатами населених пунктів</ref>
 | фізична_с             = 223
 | фізична_с_джерело     = <ref name="відстані"/>
}}'''Камена́ри''' ({{lang-bg|Каменари}}) — село у [[Великотирновська область|Великотирновській області]] [[Болгарія|Болгарії]]. Входить до складу общини [[Громада Елена|Єлена]].

== Населення ==
За даними [[Перепис населення Болгарії (2011)|перепису населення 2011 року]] у селі проживала {{formatnum:231}} особа.

Національний склад населення села<ref>{{cite web|url=http://www.nsi.bg/ORPDOCS/Census2011_4.pop_by_ethnos.xls|title=Национален статистически институт. Население по области, общини, населени места и самоопределение по етническа принадлежност към 01.02.2011 г.|language=болгарською|accessdate=2012-03-18|archiveurl=https://web.archive.org/web/20120422120657/http://www.nsi.bg/ORPDOCS/Census2011_4.pop_by_ethnos.xls|archivedate=22.04.2012|deadurl=yes}}</ref>:
{| class="standard"
|-
! style = "background-color:#A0FF60" | Національність
! style = "background-color:#A0FF60" | Кількість осіб
! style = "background-color:#A0FF60" | Відсоток
|-
| [[Болгари в Болгарії|болгари]]
| 117
| 52,0%
|-
| [[Турки в Болгарії|турки]]
| 98
| 43,6%
|-
| цигани
| 5
| 2,2%
|-
| '''Всього відповіли'''
| 225
|
|}

Розподіл населення за віком у 2011 році<ref>{{cite web|url=http://www.nsi.bg/ORPDOCS/Census2011_1.pop_by_age.xls|title=Национален статистически институт. Население по области, общини, населени места и възраст към 01.02.2011 г.|language=болгарською|accessdate=2012-03-18|archiveurl=https://web.archive.org/web/20120422120842/http://www.nsi.bg/ORPDOCS/Census2011_1.pop_by_age.xls|archivedate=22.04.2012|deadurl=yes}}</ref>:
{{Демографія/розподіл за віком
| макс=26
| всього=231
| 0-4=19
| 5-9=13
| 10-14=5
| 15-19=10
| 20-24=14
| 25-29=17
| 30-34=17
| 35-39=16
| 40-44=8
| 45-49=16
| 50-54=14
| 55-59=26
| 60-64=18
| 65-69=8
| 70-74=7
| 75-79=14
| 80-84=7
| 85+=2
}}

Динаміка населення<ref>{{cite web|url=http://www.nsi.bg/nrnm/show9.php?sid=2216&ezik=bul|title=Национален статистически институт. Справка за населението на с. Каменари, общ. Елена, обл. Велико Търново|language=болгарською|accessdate=2012-01-23|archiveurl=https://www.webcitation.org/6ItP93xGa?url=http://www.nsi.bg/nrnm/show9.php?sid=2216|archivedate=2013-08-15|deadurl=no}}</ref>:
{{Демографія/Населення Болгарії
|Ширина зображення  = 440
|Максимум шкали     = 500
|Крок більшої шкали = 50
|Крок меншої шкали  = 10
|1934 = 466
|1946 = 491
|1956 = 444
|1965 = 386
|1975 = 374
|1985 = 343
|1992 = 319
|2001 = 255
|2011 = 231
}}

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Великотирновська область|Єлена}}

{{Bulgaria-geo-stub}}

{{Портали|Географія|Болгарія}}

[[Категорія:Села Великотирновської області]]

title: Каменари · болг. Каменари

Країна: Болгарія

Область: Великотирновська область

Община: Єлена

title: Відстань

Відстань:
До обласного центру
До Софії

title: Розташування

Розташування: КаменариКаменари (Болгарія)


text:
# Fratelli del terz'ordine regolare di San Francesco d'Assisi di Mountbellew
I Fratelli del Terz'Ordine Regolare di San Francesco d'Assisi di Mountbellew (in latino Congregatio Fratrum Tertiariorium Franciscalium a Mountbellew, in inglese Franciscan Brothers of the Third Order Regular of Mountbellew) sono un istituto religioso maschile di diritto pontificio. I membri di questa congregazione laicale pospongono al loro nome la sigla O.S.F.

## Storia
Le origini della congregazione risalgono al 1818 quando Oliver O'Kelly, arcivescovo di Tuam, e sir Christopher Bellew, signore del luogo, concessero a dei terziari regolari francescani (attivi in Irlanda dal 1440) il terreno per erigere una scuola per l'insegnamento del catechismo e della lingua irlandese ai ragazzi della parrocchia di Mountbellew (contea di Galway): la piccola fraternità rimase soggetta all'Ordine dei Frati Minori fino al 1830, quando passò sotto la giurisdizione dell'arcivescovo di Tuam, che ne favorì un rapido sviluppo in varie zone rurali dell'Irlanda.
L'istituto ricevette il pontificio decreto di lode il 12 maggio 1930 e le sue costituzioni vennero definitivamente approvate dalla Santa Sede il 21 giugno 1938. Da un gruppo di Fratelli francescani di Mountbellew stabilitosi negli Stati Uniti d'America nel 1858, ebbe origine la congregazione di Brooklyn.

## Attività e diffusione
I Fratelli seguono la regola del Terzo Ordine Regolare di San Francesco e si dedicano soprattutto all'istruzione tecnica e professionale della gioventù: celebre è il loro Agricultural College di Mountbellew, fondato nel 1904.
Oltre che in Irlanda, sono presenti negli Stati Uniti d'America e in Kenya: le loro case in Nigeria e in Camerun, fondate nel 1934, sono state soppresse negli anni ottanta. La sede generalizia è a Mountbellew.
Al 31 dicembre 2005 la congregazione contava 12 case e 56 religiosi, tutti laici.

wikiname: itwiki

in_language: it

wikitext:
I '''Fratelli del Terz'Ordine Regolare di San Francesco d'Assisi di Mountbellew''' (in [[lingua latina|latino]] ''Congregatio Fratrum Tertiariorium Franciscalium a Mountbellew'', in [[lingua inglese|inglese]] ''Franciscan Brothers of the Third Order Regular of Mountbellew'') sono un [[istituto religioso]] maschile [[di diritto pontificio]].<ref name="AP07">''Ann. Pont. 2007'', pp. 1504-1505.</ref> I membri di questa [[congregazione laicale]] pospongono al loro nome la [[Sigle degli istituti di perfezione cattolici|sigla]] '''O.S.F.'''

== Storia ==
Le origini della congregazione risalgono al [[1818]] quando Oliver O'Kelly, arcivescovo di [[Arcidiocesi di Tuam|Tuam]], e sir Christopher Bellew, signore del luogo, concessero a dei terziari regolari francescani (attivi in [[Irlanda]] dal [[1440]]) il terreno per erigere una scuola per l'insegnamento del [[catechismo]] e della [[lingua irlandese]] ai ragazzi della parrocchia di [[Mountbellew]] ([[contea di Galway]]): la piccola fraternità rimase soggetta all'[[Ordine dei Frati Minori]] fino al [[1830]], quando passò sotto la giurisdizione dell'arcivescovo di Tuam, che ne favorì un rapido sviluppo in varie zone rurali dell'[[Irlanda]].<ref name="DIP">DIP, vol. IV ([[1977]]), col. 752, voce a cura di G. Rocca.</ref>

L'istituto ricevette il pontificio [[decretum laudis|decreto di lode]] il 12 maggio [[1930]] e le sue [[costituzioni religiose|costituzioni]] vennero definitivamente approvate dalla [[Santa Sede]] il 21 giugno [[1938]].<ref name="DIP"/> Da un gruppo di Fratelli francescani di Mountbellew stabilitosi negli Stati Uniti d'America nel [[1858]], ebbe origine la congregazione di [[Fratelli del Terz'Ordine Regolare di San Francesco d'Assisi di Brooklyn|Brooklyn]].<ref>''Ann. Pont. 2007'', pp. 1506-1507.</ref>

== Attività e diffusione ==
I Fratelli seguono la regola del [[Terzo Ordine Regolare di San Francesco]] e si dedicano soprattutto all'istruzione tecnica e professionale della gioventù: celebre è il loro ''Agricultural College'' di Mountbellew, fondato nel [[1904]].<ref>{{cita web |1=http://www.franciscanfriarstor.com/archive/resources/stf_the_third_order_regular_in_ireland.htm |2=The Third Order Regular and the "Irish Connection" |3=17-9-2009 |urlarchivio=https://archive.is/20130410235600/http://www.franciscanfriarstor.com/archive/resources/stf_the_third_order_regular_in_ireland.htm |dataarchivio=10 aprile 2013 |urlmorto=sì }}</ref>

Oltre che in [[Irlanda]], sono presenti negli [[Stati Uniti d'America]] e in [[Kenya]]: le loro case in [[Nigeria]] e in [[Camerun]], fondate nel [[1934]], sono state soppresse negli [[anni 1980|anni ottanta]].<ref>{{cita web|url=http://ffakenya.org/ffakenya/index.php?option=com_content&task=view&id=5&Itemid=7|titolo=Franciscan Brothers of the Third Order of St. Francis|accesso=17-9-2009|urlmorto=sì}}</ref> La sede [[moderatore supremo|generalizia]] è a [[Mountbellew]].<ref name="AP07"/>

Al 31 dicembre [[2005]] la congregazione contava 12 case e 56 [[religioso (cristianesimo)|religiosi]], tutti [[laico|laici]].<ref name="AP07"/>

== Note ==
<references/>

== Bibliografia ==
*''Annuario Pontificio per l'anno 2007'', [[Libreria Editrice Vaticana]], [[Città del Vaticano]] 2007. ISBN 978-88-209-7908-9.
* Guerrino Pelliccia e Giancarlo Rocca (curr.), ''Dizionario degli Istituti di Perfezione'' (10 voll.), Edizioni paoline, [[Milano]] 1974-2003.

== Collegamenti esterni ==
*{{cita web|1=http://www.osfbrothers.org/|2=Il sito web della provincia africana dei Fratelli OSF di Mountbellew|lingua=en|accesso=2 settembre 2008|urlarchivio=https://web.archive.org/web/20110902203802/http://osfbrothers.org/|dataarchivio=2 settembre 2011|urlmorto=sì}}

{{Portale|cattolicesimo}}

[[Categoria:Congregazioni laicali maschili cattoliche|Terz'Ordine Regolare di San Francesco d'Assisi di Mountbellew]]


text:
# Тютрина (Тюменская область)
Тютрина — деревня в Суерском сельском поселении Упоровского района Тюменской области. Расположена в 1 км восточнее от села Суерки, является своего рода продолжением улицы Советской, которая плавно переходит в единственную жилую улицу Школьную д. Тютрина.

## География
Расположена на левом берегу Тобола..

## История
Впервые упоминается в переписи пограничных поселений 1749 года.
«Деревня Тютрина расстояние от оного острога 2 версты которая построена над речкою Тоболом. В ней имеетца дворового строения 12 дворов. Крестьян от 16 до 50 лет 19 чел. У них имеетца по объявлению их собственного огненного ружья у одного человека, а именно у Степана Лаптева ружье винтовка 1. И при оной деревне городового строения надолб рогаток и рву не имеетца. Оная деревня состоит по сю сторону Тобола реки, не в пограничном месте и напред в той деревне от неприятельских людей никогда подбегов небывало.
 Основал деревню Тютрин Илья Иванович.
- В 1912 году были: школа грамоты, 9 ветряных мельниц, 2 кузницы, салотопный завод купца Ботова Анатолия Федоровича, годовой оборот его в середине 1890-х годах составлял свыше 40 тыс. руб.[2]
- В годы Великой Отечественной войны ушли на фронт 77 человек из них 25 человек не вернулись домой.[2]
- В 1957 году в деревне появилось электричество.[2]
- В начале 1920-х годов образована школа. В 1941 году на базе школы открывается детский дом. В ноябре 1942 года сюда привезли детей из блокадного Ленинграда.[2]

Административно-территориальное деление
С 1749 года относилась к Суерской слободе, с 1796 года в составе Суерской волости, с 1919 года — Тютринского сельсовета, с 1924-Суерского сельсовета.

## Население
| 1782 | 1816 | 1834 | 1858 | 1897 | 1926 | 1989. | 2002 | 2010 |
| 110  | 188  | 213  | 258  | 309  | 381  | 378   | 319  | 327  |

## Сельское хозяйство
В 1929 году образован колхоз «Трактор», в 1950 объединен с колхозом «День коллективизации» (Бызово) во вновь образованный колхоз «Память Жданова» (Бызово). В 1956 году колхоз «Память Жданова» Бызовского сельсовета вошел в состав колхоза «Память Ленина» (Суерка).

## Галерея
- Тютрина.
- Тютрина.
- ул. Школьная.
- Детский дом.
- ул. Школьная.
- ул. Школьная.
- ул. Школьная.
- ул. Школьная.
- ул. Школьная.
- ул. Школьная.

wikiname: ruwiki

title: Тютрина (Тюменская область)

in_language: ru

wikitext:
{{НП+Россия
 | изображение              = 6Тютрина. Детский дом. Школа.jpg
 | статус                   = деревня
 | русское название         = Тютрина
 | оригинальное название    =
 | герб                     =
 | флаг                     =
 | описание герба           =
 | описание флага           =
 | lat_deg                  = 56.260643
 | lon_deg                  = 66.068637
 | CoordScale               = 20000
 | Яндекс Карта              =
 | вид региона              =
 | регион                   = Тюменская область
 | вид района               =
 | район                    =
 | район в таблице          = Упоровский район{{!}}Упоровский
 | вид поселения            = сельское поселение
 | поселение                = Суерское сельское поселение
 | поселение в таблице      = Суерское сельское поселение{{!}}Скородумское
 | C в регион               = снизу
 | вид главы                =
 | глава                    =
 | дата основания           =
 | первое упоминание        = 1749
 | прежние имена            =
 | статус с                 =
 | площадь                  =
 | высота центра НП         = 65
 | климат                   = [[континентальный климат|континентальный]]
 | население                =
 | год переписи             =
 | плотность                =
 | агломерация              =
 | национальный состав      =
 | конфессиональный состав  =
 | этнохороним              =
 | почтовый индекс          = 627172
 | телефонный код           = 34541
 | цифровой идентификатор   = 71250860005
 | Код ОКТМО                         = 71650460116
 | сайт                     =
}}
'''Тютрина''' — деревня в [[Суерское сельское поселение|Суерском сельском поселении]] [[Упоровский район|Упоровского района]] [[Тюменская область|Тюменской области]]. Расположена в 1 км восточнее от села [[Суерка|Суерки]], является своего рода продолжением улицы Советской, которая плавно переходит в единственную жилую улицу Школьную д. Тютрина.<ref name="Суерка"> [https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/3/3d/Михаил_Арендоренко._Суерские_деревни_%28Тюмень%2C_2021%29.pdf Арендоренко М. П. Суерские деревни. Книга 5. Тюмень: Экспресс, 2021. −423 с.]</ref>

== География ==
Расположена на левом берегу [[Тобол]]а.<ref name="Kapta2006">{{cite web|author = |url = http://www.etomesto.ru/map-tumen_topographic-map/?x=66.068637&y=56.260643|title = Топографическая карта Тюменской области|lang = ru|website = etomesto.com|date = 2006|access-date = 2021-07-31|url-status = live|archive-date = 2021-07-31|archive-url = https://web.archive.org/web/20210731090606/http://www.etomesto.ru/map-tumen_topographic-map/?x=66.068637&y=56.260643}}</ref>.

== История ==
Впервые упоминается в переписи пограничных поселений 1749 года. {{цитата|«Деревня Тютрина расстояние от оного острога 2 версты которая построена над речкою Тоболом. В ней имеетца дворового строения 12 дворов. Крестьян от 16 до 50 лет 19 чел. У них имеетца по объявлению их собственного огненного ружья у одного человека, а именно у Степана Лаптева ружье винтовка 1. И при оной деревне городового строения надолб рогаток и рву не имеетца. Оная деревня состоит по сю сторону Тобола реки, не в пограничном месте и напред в той деревне от неприятельских людей никогда подбегов небывало. <ref>{{Cite web |url=http://www.iaoo.ru/ |title=Перепись пограничных поселений Ялуторовского дистрикта 1749 г. Сведения о численности крестьян мужского пола в возрасте от 17 до 50 лет, и наличии у них «огненного оружия». Исторический архив Омской области. Фонд 1, оп.1, ед. хр. 21. |access-date=2021-07-31 |archive-date=2018-08-03 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180803163617/http://www.iaoo.ru/ |url-status=live }}</ref>}} Основал деревню Тютрин Илья Иванович.<ref name=" Суерка" />
* В 1912 году были: [[школа грамоты]], 9 ветряных мельниц, 2 кузницы, салотопный завод купца Ботова Анатолия Федоровича, годовой оборот его в середине 1890-х годах составлял свыше 40 тыс. руб.<ref name=" Суерка" />
* В годы [[Великая Отечественная война|Великой Отечественной войны]] ушли на фронт 77 человек из них 25 человек не вернулись домой.<ref name=" Суерка" />
* В 1957 году в деревне появилось электричество.<ref name=" Суерка" />
* В начале 1920-х годов образована школа. В 1941 году на базе школы открывается детский дом. В ноябре 1942 года сюда привезли детей из блокадного Ленинграда.<ref name=" Суерка" />
; Административно-территориальное деление
С 1749 года относилась к [[Суерка|Суерской слободе]], с 1796 года в составе Суерской волости, с 1919 года — Тютринского сельсовета, с 1924-[[Суерское сельское поселение|Суерского сельсовета]].<ref name=" Суерка" />

== Население ==
{| class="wikitable"
|-
| 1782<ref>{{Cite web |url=http://archiv.72to.ru/index.php/ga-tobolsk/tobolsk-ob-material |title=Ревизские сказки 1782 слободы Емуртлинской Ялуторовского дистрикта и волостей: Рафаиловской, Верх-Суерской, Лыбаевской, Суерской, Пятковской, Бердюжской, Заводоуковской и Ворушинской. Тобольский архив, фонд И154, оп.21, д.21 |access-date=2021-07-31 |archive-date=2020-06-28 |archive-url=https://web.archive.org/web/20200628224233/http://archiv.72to.ru/index.php/ga-tobolsk/tobolsk-ob-material |url-status=live }}</ref> || 1816<ref>{{Cite web |url=http://archiv.72to.ru/index.php/ga-tobolsk/tobolsk-ob-material |title=Ревизские сказки о крестьянах волостей: Суерской, Кодской, Бердюгинской, Ингалинской и Омутинской, об отставных солдатах и ямщиках этих волостей. 1816 г. Тобольский архив, фонд и154, оп.8, д.371. Суерская волость, файлы 6-194 |access-date=2021-07-31 |archive-date=2020-06-28 |archive-url=https://web.archive.org/web/20200628224233/http://archiv.72to.ru/index.php/ga-tobolsk/tobolsk-ob-material |url-status=live }}</ref> || 1834<ref>{{Cite web |url=http://archiv.72to.ru/index.php/ga-tobolsk/tobolsk-ob-material |title=Ревизские сказки 1834 года волостей: Рафайловской, Слободобешкильской, Суерской, Саламатовской, Соловьевской. Тобольский архив. Ф. И154, оп.8, д.491. Суерская волость, файлы 222—440 |access-date=2021-07-31 |archive-date=2020-06-28 |archive-url=https://web.archive.org/web/20200628224233/http://archiv.72to.ru/index.php/ga-tobolsk/tobolsk-ob-material |url-status=live }}</ref> || 1858<ref>{{Cite web |url=http://archiv.72to.ru/index.php/ga-tobolsk/tobolsk-ob-material |title=Ревизские сказки о крестьянах Суерской волости. 1858. Тобольский архив. Ф. И154, оп.8, д.931 |access-date=2021-07-31 |archive-date=2020-06-28 |archive-url=https://web.archive.org/web/20200628224233/http://archiv.72to.ru/index.php/ga-tobolsk/tobolsk-ob-material |url-status=live }}</ref> || 1897<ref>{{Cite web |url=http://archiv.72to.ru/index.php/ga-tobolsk/tobolsk-ob-material |title=Переписные листы Первой Всеобщей переписи населения Российской империи по Тобольской губернии. 1897. Тобольский архив, фонд и417, оп2, д.4055, деревня Тютрина. |access-date=2021-07-31 |archive-date=2020-06-28 |archive-url=https://web.archive.org/web/20200628224233/http://archiv.72to.ru/index.php/ga-tobolsk/tobolsk-ob-material |url-status=live }}</ref> || 1926<ref> Список населённых пунктов Уральской области. Том XIV. Тюменский округ. 1927 г. Свердловск: 1928.-145 с. Емуртлинский район стр. XIII—XIV, 2-6, Суерский район стр. XVIII—XIV, 36-40</ref> ||1989<ref name="Perepic2002">{{Cite web |url=https://search.rsl.ru/ru/record/01003030408 |title=Итоги Всероссийской переписи населения — 2002 (1989): Стат. сб. в 11-ти частях. Ч.1. Численность населения Тюменской области. / Тюменский областной комитет госстатистики. — Т., 2004. — 86с. |access-date=2021-07-31 |archive-date=2020-06-25 |archive-url=https://web.archive.org/web/20200625122447/https://search.rsl.ru/ru/record/01003030408 |url-status=live }}</ref>.|| 2002<ref name=" Perepic2002" />|| 2010<ref>Итоги Всероссийской переписи населения — 2010: Стат. сб. в 10-ти частях. Ч.1. Численность населения и его размещение в Тюменской области./Территориальный орган Федеральной службы государственной статистики по Тюменской области. — Т. 2012. — 93с.: ил.</ref>
|-
| 110 || 188 || 213 || 258 || 309 || 381 || 378 || 319 || 327
|}

== Сельское хозяйство ==
В 1929 году образован колхоз «Трактор», в 1950 объединен с колхозом «День коллективизации» ([[Бызово (Тюменская область)|Бызово]]) во вновь образованный колхоз «Память Жданова» ([[Бызово (Тюменская область)|Бызово]]). В 1956 году колхоз «Память Жданова» Бызовского сельсовета вошел в состав колхоза «Память Ленина» ([[Суерка]]).

== Галерея ==
<gallery>
File:1Тютрина.jpg|Тютрина.
File:2Тютрина.jpg|Тютрина.
File:3Тютрина, ул. Школьная.jpg|ул. Школьная.
File:5Тютрина. Детский дом.jpg|Детский дом.
File:8.Тютрина, ул.Школьная.jpg|ул. Школьная.
File:10Тютрина, ул.Школьная.jpg|ул. Школьная.
File:11Тютрина, ул.Школьная.jpg|ул. Школьная.
File:12Тютрина, ул. Школьная.jpg|ул. Школьная.
File:15Тютрина.jpg|ул. Школьная.
File:16Тютрина.jpg|ул. Школьная.
</gallery>

== Литература ==
* [https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/3/3d/Михаил_Арендоренко._Суерские_деревни_%28Тюмень%2C_2021%29.pdf Арендоренко М. П. Суерские деревни. Книга 5. Тюмень: Экспресс, 2021. −423 с.]

== Примечания ==
{{примечания}}

{{Населённые пункты Упоровского района}}
[[Категория:Населённые пункты Упоровского района]]

title: Тютрина

Страна: Россия

Субъект Федерации: Тюменская область

Муниципальный район: Упоровский

Сельское поселение: Скородумское

title: История и география

Тип климата: континентальный

title: Население

title: Цифровые идентификаторы

Цифровые идентификаторы: Тютрина МоскваТюмень Тютрина


text:
# 3XMM J215022.4−055108
3XMM J215022.4−055108 é um buraco negro de massa intermediária um 740 milhões de anos luz. Ele tem uma massa algumas dezenas de milhares de massas solares (mais de 50 000 vezes a massa do nosso Sol) em um aglomerado estelar maciço nos arredores de uma grande galáxia lenticular barrada em D_L = 247 Mpc. No entanto, novas observações são necessárias para confirmar a fonte como um dos melhores candidatos a buracos negros de massa intermediária.  Estudos sugerem que o aglomerado de estrelas que abriga 3XMM J215022.4-055108 poderia muito bem ser o núcleo despojado de uma galáxia anã de massa mais baixa que foi gravitacionalmente interrompida por interações com seu maior hospedeiro galáctico.

## Descoberta
Em 2006, os satélites de alta energia detectaram uma poderosa explosão de raios-X, mas não ficou claro se eles se originaram de dentro ou de fora da nossa galáxia. Os pesquisadores atribuíram isso a uma estrela sendo despedaçada depois de chegar muito perto de um objeto compacto gravitacionalmente poderoso, como um buraco negro.
A fonte de raios X, 3XMM J215022.4-055108, não estava localizada no centro de uma galáxia, onde normalmente existem buracos negros maciços. Isso gerou esperanças de que um IMBH fosse o culpado, mas primeiro outra fonte possível do surto de raios-X teve que ser descartada: uma estrela de nêutrons em nossa própria Via Láctea, esfriando depois de ser aquecida a uma temperatura muito alta. Estrelas de nêutrons são os restos extremamente densos de uma estrela que explodiu.
O Hubble foi apontado para a fonte de raios-X para resolver sua localização precisa. Imagens profundas e de alta resolução confirmaram que os raios X emanavam não de uma fonte isolada em nossa galáxia, mas sim de um aglomerado estelar distante e denso nos arredores de outra galáxia - exatamente o tipo de lugar que os astrônomos esperavam encontrar evidências de IMBH. Pesquisas anteriores do Hubble mostraram que quanto mais massiva a galáxia, mais massivo é o seu buraco negro. Portanto, o resultado de 2020 sugere que o aglomerado de estrelas que abriga 3XMM J215022.4-055108 pode ser o núcleo despojado de uma galáxia anã de menor massa que foi gravitacionalmente destruída por suas interações estreitas com sua galáxia maior atual. hospedeiro.

title: 3XMM J215022.4−055108

wikitext:
{{Info/Galáxia||wikidata=Q76751863}}
'''3XMM J215022.4−055108''' é um [[buraco negro de massa intermediária]] um 740 milhões de anos luz.<ref>{{Citar web|titulo=Una estrella, devorada por un tipo de agujero negro poco conocido|url=https://noticiasdelaciencia.com//art/29058/una-estrella-devorada-por-un-tipo-de-agujero-negro-poco-conocido|lingua=es|primeiro=Noticias de la Ciencia|ultimo=Redacción}}</ref> Ele tem uma massa algumas dezenas de milhares de [[Massa solar|massas solares]] (mais de 50 000 vezes a massa do nosso [[Sol]]) em um [[Aglomerado estelar|aglomerado estelar maciço]] nos arredores de uma grande [[Galáxia lenticular|galáxia lenticular barrada]] em [[D_L = 247 Mpc]]. No entanto, novas observações são necessárias para confirmar a fonte como um dos melhores candidatos a buracos negros de massa intermediária.<ref>{{Citar periódico|ultimo=Lin|primeiro=Dacheng|ultimo2=Strader|primeiro2=Jay|ultimo3=Romanowsky|primeiro3=Aaron J.|ultimo4=Irwin|primeiro4=Jimmy A.|ultimo5=Godet|primeiro5=Olivier|ultimo6=Barret|primeiro6=Didier|ultimo7=Webb|primeiro7=Natalie A.|ultimo8=Homan|primeiro8=Jeroen|ultimo9=Remillard|primeiro9=Ronald A.|data=2020-02-11|titulo=Multiwavelength Follow-up of the Hyperluminous Intermediate-mass Black Hole Candidate 3XMM J215022.4-055108|url=http://arxiv.org/abs/2002.04618|jornal=arXiv:2002.04618 [astro-ph]}}</ref>  Estudos sugerem que o aglomerado de estrelas que abriga 3XMM J215022.4-055108 poderia muito bem ser o núcleo despojado de uma [[galáxia anã]] de massa mais baixa que foi gravitacionalmente interrompida por interações com seu maior hospedeiro galáctico.<ref>{{Citar web|titulo=Hubble finds missing Intermediate Mass Black Holes|url=https://medium.com/swlh/hubble-finds-missing-intermediate-mass-black-holes-360297208722|data=2020-03-31|lingua=en|primeiro=Robert|ultimo=Lea}}</ref>

== Descoberta ==
Em 2006, os [[Satélite astronômico|satélites de alta energia]] detectaram uma poderosa explosão de [[Raios X|raios-X]], mas não ficou claro se eles se originaram de dentro ou de fora da [[Via Láctea|nossa galáxia]].<ref>{{Citar web|titulo=XMM-Newton view of intermediate-mass black hole candidate|url=https://www.esa.int/ESA_Multimedia/Images/2018/06/XMM-Newton_view_of_intermediate-mass_black_hole_candidate|lingua=en}}</ref> Os pesquisadores atribuíram isso a uma estrela sendo despedaçada depois de chegar muito perto de um objeto compacto gravitacionalmente poderoso, como um [[buraco negro]].
A fonte de raios X, 3XMM J215022.4-055108, não estava localizada no centro de uma galáxia, onde normalmente existem [[Buraco negro supermassivo|buracos negros maciços]]. Isso gerou esperanças de que um IMBH fosse o culpado, mas primeiro outra fonte possível do surto de raios-X teve que ser descartada: uma estrela de nêutrons em nossa própria Via Láctea, esfriando depois de ser aquecida a uma temperatura muito alta. [[Estrela de nêutrons|Estrelas de nêutrons]] são os restos extremamente densos de uma estrela que explodiu.<ref>{{Citar web|titulo=Hubble Finds Best Evidence for Elusive Mid-Sized Black Hole|url=http://www.nasa.gov/feature/goddard/2020/hubble-finds-best-evidence-for-elusive-mid-sized-black-hole|data=2020-03-31|primeiro=Rob|ultimo=Garner}}</ref>

O [[Telescópio espacial Hubble|Hubble]] foi apontado para a fonte de raios-X para resolver sua localização precisa. Imagens profundas e de alta resolução confirmaram que os raios X emanavam não de uma fonte isolada em nossa galáxia, mas sim de um aglomerado estelar distante e denso nos arredores de outra galáxia - exatamente o tipo de lugar que os astrônomos esperavam encontrar evidências de IMBH.<ref>{{citar web|url=https://arxiv.org/pdf/1806.05692.pdf|titulo=A luminous X-ray outburst from an intermediate-mass black hole in an off-centre star cluster|data=14 de junho de 2018|acessodata=|publicado=Nature Astronomy|ultimo=Dacheng Lin|numero-autores=et al}}</ref> Pesquisas anteriores do Hubble mostraram que quanto mais massiva a galáxia, mais massivo é o seu buraco negro. Portanto, o resultado de 2020 sugere que o aglomerado de estrelas que abriga 3XMM J215022.4-055108 pode ser o núcleo despojado de uma galáxia anã de menor massa que foi gravitacionalmente destruída por suas interações estreitas com sua galáxia maior atual. hospedeiro.<ref>{{Citar web|titulo=Best Evidence for Elusive Mid-Size Black Hole|url=https://www.techexplorist.com/best-evidence-for-elusive-mid-size-black-hole/31228/|data=2020-03-31|lingua=en-US}}</ref>
{{referências}}
{{esboço-NGC}}

{{Supernova}}
{{buraco negro}}
{{Glossário-astronomia}}
{{portal3|astronomia}}
[[Categoria:Astronomia]]
[[Categoria:Astrofísica]]
[[Categoria:Buracos negros]]


text:
# Hans Rothfels
Hans Rothfels (Kassel, 12 de abril de 1891 — Tubinga, 22 de junho de 1976) foi um historiador nacionalista e conservador alemão. Ele defendeu a ideia de um Estado alemão autoritário, a dominância da Alemanha sobre a Europa e a hostilidade aos vizinhos orientais do país. Após ter seus pedidos pelo status ariano honorário rejeitados devido à sua descendência judaica e por causa da grande perseguição dos judeus pelos nazistas, ele foi forçado a emigrar para a Grã-Bretanha e depois para os Estados Unidos durante a Segunda Guerra Mundial logo após se opor ao regime nazista. Rothfels retornou à Alemanha após 1945, onde continuou a influenciar o ensino de história e se tornou uma figura influente entre os estudiosos da Alemanha Ocidental.

## Biografia
Rothfels nasceu de uma rica família judia em Kassel, no estado de Hesse, Alemanha. Em 1910, ainda antes do início da Primeira Guerra Mundial, ele se converteu ao luteranismo. Ele se converteu ao protestantismo antes do início da Primeira Guerra Mundial. Quando a guerra estourou, em 1914, ele estava estudando história e filosofia na Universidade de Heidelberg, sendo inclusive, um dos principais alunos de Friedrich Meinecke. Rothfels serviu no exército alemão como oficial de reserva e ficou gravemente ferido perto de Soissons. Ele perdeu uma de suas pernas e ficou em um hospital até meados de 1917, e foi premiado com a Cruz de Ferro, Segunda Classe. Em 1918, a dissertação de Rothfels intitulada Carl Von Clausewitz: Politik und Krieg, levou a Universidade de Heidelberg a conceder-lhe um diploma em História e, em 1920, sua dissertação foi publicada como um livro. Em 1922, ele editou e publicou uma coleção de cartas particulares de Clausewitz. Além disso, Rothfels publicou várias coleções de cartas de Otto von Bismarck, e foi o primeiro historiador a ser autorizado pela família Bismarck a publicar a correspondência do chanceler de ferro. Rothfels era conhecido por sua afirmação de que Bismarck não era nem o "chanceler de ferro" da "lenda banal" nem um "oportunista", mas sim um homem profundamente religioso que lutava para lidar com uma realidade cuja complexidade total só era compreendida por Deus.
Entre 1924 e 1926, Rothfels lecionou na Universidade de Berlim. De 1926 a 1934, trabalhou como professor, ocupando a cadeira de História na Universidade de Königsberg. Como historiador, seus principais interesses eram Otto von Bismarck, Carl von Clausewitz e, mais tarde, a oposição conservadora alemã a Adolf Hitler. Um grande interesse de Rothfels na década de 1920 foi sua crença na obsolescência do Estado-nação e a necessidade de um "afrouxamento" das fronteiras de Versalhes através de uma maior proteção das minorias.
Apesar de apoiar a política de direita (segundo alguns, ele poderia ter votado em Hitler em 1932), ele estava sujeito à crescente perseguição, sendo judeu de nascimento. Eventualmente, Rothfels foi forçado a deixar seu cargo universitário devido a sua ascendência judaica, e, apesar da intervenção de Hermann Rauschning, o presidente nazista do Senado de Danzigue e, Theodor Oberlander, diretor da Liga Alemã Oriental (Bund der Deutschen Osten) e da Agência de Inteligência Prussiana do Partido Nacional Socialista dos Trabalhadores Alemães, Hans foi proibido de ensinar. Sujeito à crescente perseguição e discriminação pelo Estado, ele relutantemente deixou a Alemanha em 1938 para a Grã-Bretanha. O ponto decisivo para ele foi sua experiência durante o pogrom Kristallnacht, quando sua casa foi saqueada e destruída pela SA, sendo ele próprio preso e mantido pela Gestapo por várias horas, durante as quais ele foi privado de suas muletas e espancado. Junto à esposa e os três filhos, Rothfels partiu para o Reino Unido, onde rapidamente começou a aprender inglês, uma língua que posteriormente dominou.

### Exílio
Depois de ensinar no St John's College (Cambridge), de 1938 a 1940, Rothfels foi internado na Ilha de Man. Durante esse período, sua única publicação conhecida foi um ensaio em 1940, no qual ele discutiu a atuação soviética e alemã nos Países Bálticos. Rothfels partiu para os Estados Unidos, onde permaneceu até 1951, e obteve a cidadania norte-americana. Ele lecionou na Brown University, em Providence, Rhode Island e na Universidade de Chicago, em Chicago, Illinois, onde se tornou professor. Considerando seu ponto de vista na época, era surpreendente aos seus contemporâneos que Rothfels tenha sido forçado a deixar a Alemanha. Durante seu tempo nos Estados Unidos, ele fez amizade com o editor americano Henry Regnery e se envolveu ativamente no Partido Republicano.

### Retorno à Alemanha
Em 1951, Rothfels retornou à Alemanha Ocidental onde lecionou na Universidade de Tübingen. Ele trabalhou pelo resto de sua vida para exonerar o nacionalismo alemão da mácula do nazismo. Após seu retorno à Alemanha, Rothfels fundou o Institut für Zeitgeschichte (Instituto de História Contemporânea), um centro de estudos históricos dedicado ao período nazista. O jornal do instituto, o Vierteljahrshefte für Zeitgeschichte (Jornal de História Contemporânea), tornou-se um dos principais periódicos do mundo para o estudo da Alemanha Nazista e, em poucos anos, teve a maior circulação de qualquer revista histórica na Alemanha Ocidental. Durante a década de 1950, Rothfels foi um dos poucos historiadores alemães que tentaram um exame sério do Holocausto, que era um assunto que a maioria dos historiadores alemães preferiu ignorar durante aquela década. Em particular, ele inovou ao publicar os relatórios de Kurt Gerstein relativos à Solução Final na primeira edição do Vierteljahrshefte für Zeitgeschichte em 1953 e outro artigo em 1959 que examinava a situação dos judeus poloneses sob o domínio nazista. Em suas obras, Rothfels visava minimizar a hostilidade alemã aos judeus, ao mesmo tempo em que destacava quaisquer tentativas de salvá-los por indivíduos alemães. Crimes e apoio ao antissemitismo foram subestimados, assim seu texto produziu uma visão da história na qual, por exemplo, os anos 1930 estavam virtualmente ausentes do antissemitismo, e os alemães não-judeus estavam completamente dispostos a ajudar os judeus.
Após seu retorno à Alemanha, Rothfels foi um pioneiro da História Contemporânea. Para ele, a história contemporânea era o estudo do passado recente, onde a falta de documentação causada pelo estudo de eventos tão próximos do passado e o desafio de escrever sobre os acontecimentos experimentados exigiam paciência e habilidades especiais que eram parte da capacidade do historiador. Na prática, a expressão história contemporânea passou indicar o período histórico a partir de 1914.

title: Hans Rothfels

wikitext:
{{Info/Biografia/Wikidata
 |nome                  = Hans Rothfels
 |nascimento_data       = {{dni|12|4|1891|si}}
 |nascimento_local      = [[Kassel]], [[Alemanha]]
 |morte_data            = {{morte|22|6|1976|12|4|1891}}
 |morte_local           = [[Tubinga]], [[Alemanha]]
 |nacionalidade         = {{DEUn|o}}
 |ocupação              = {{Lista simples|
* [[Historiador]]
* [[Professor]]
}}
|instituicao_trabalho  = {{Lista simples|
* [[Universidade de Berlim]] ([[1924]]-[[1926]])
* [[Universidade de Königsberg]] ([[1926]]-[[1934]])
}}
|influências           = [[Friedrich Meinecke]]
|interesses            = [[História da Alemanha]]
|tese                  = ''Carl Von Clausewitz: Politik und Krieg'' ([[1918]])
|religião              = [[Protestante]]
}}
'''Hans Rothfels''' ([[Kassel]], [[12 de abril]] de [[1891]] {{mdash}} [[Tubinga]], [[22 de junho]] de [[1976]]) foi um [[historiador]] [[Nacionalismo|nacionalista]] e [[Conservadorismo|conservador]] alemão. Ele defendeu a ideia de um [[Estado]] alemão [[Autoritarismo|autoritário]], a dominância da Alemanha sobre a [[Europa]] e a hostilidade aos vizinhos orientais do país. Após ter seus pedidos pelo status [[ariano honorário]] rejeitados devido à sua descendência judaica e por causa da grande perseguição dos [[judeus]] pelos [[Nazismo|nazistas]], ele foi forçado a emigrar para a [[Grã-Bretanha]] e depois para os [[Estados Unidos]] durante a [[Segunda Guerra Mundial]] logo após se opor ao regime nazista. Rothfels retornou à [[Alemanha]] após 1945, onde continuou a influenciar o ensino de história e se tornou uma figura influente entre os estudiosos da [[Alemanha Ocidental]].

== Biografia ==
Rothfels nasceu de uma rica família judia em [[Kassel]], no estado de [[Hesse]], [[Alemanha]]. Em 1910, ainda antes do início da [[Primeira Guerra Mundial]], ele se converteu ao [[luteranismo]]. Ele se converteu ao [[protestantismo]] antes do início da Primeira Guerra Mundial.{{Sfn|MOELLER|2003|p=57}} Quando a [[Primeira Guerra Mundial|guerra]] estourou, em 1914, ele estava estudando [[história]] e [[filosofia]] na [[Universidade de Heidelberg]], sendo inclusive, um dos principais alunos de [[Friedrich Meinecke]]. Rothfels serviu no exército alemão como oficial de reserva e ficou gravemente ferido perto de [[Soissons]]. Ele perdeu uma de suas pernas e ficou em um hospital até meados de 1917,{{Sfn|KLEMPERER|1976|p=381}} e foi premiado com a [[Cruz de Ferro]], Segunda Classe. Em 1918, a dissertação de Rothfels intitulada ''Carl Von Clausewitz: Politik und Krieg'', levou a [[Universidade de Heidelberg]] a conceder-lhe um diploma em [[História]] e, em 1920, sua dissertação foi publicada como um livro. Em 1922, ele editou e publicou uma coleção de cartas particulares de [[Carl von Clausewitz|Clausewitz]]. Além disso, Rothfels publicou várias coleções de cartas de [[Otto von Bismarck]], e foi o primeiro historiador a ser autorizado pela família Bismarck a publicar a correspondência do chanceler de ferro. Rothfels era conhecido por sua afirmação de que [[Otto von Bismarck|Bismarck]] não era nem o "chanceler de ferro" da "lenda banal" nem um "oportunista", mas sim um homem profundamente religioso que lutava para lidar com uma realidade cuja complexidade total só era compreendida por Deus.{{Sfn|KLEMPERER|1976|p=381}}

Entre 1924 e 1926, Rothfels lecionou na [[Universidade de Berlim]]. De 1926 a 1934, trabalhou como professor, ocupando a cadeira de História na [[Universidade de Königsberg]]. Como historiador, seus principais interesses eram [[Otto von Bismarck]], [[Carl von Clausewitz]] e, mais tarde, a oposição conservadora alemã a [[Adolf Hitler]]. Um grande interesse de Rothfels na década de 1920 foi sua crença na obsolescência do Estado-nação e a necessidade de um "afrouxamento" das fronteiras de [[Versalhes]] através de uma maior proteção das minorias.{{Sfn|KLEMPERER|1976|p=382}}

Apesar de apoiar a política de [[Direita (política)|direita]] (segundo alguns, ele poderia ter votado em Hitler em 1932), ele estava sujeito à crescente perseguição, sendo judeu de nascimento.{{Sfn|STEINWEIS|2005}} Eventualmente, Rothfels foi forçado a deixar seu cargo universitário devido a sua ascendência judaica, e, apesar da intervenção de [[Hermann Rauschning]], o presidente nazista do Senado de [[Danzigue]] e, [[Theodor Oberlander]], diretor da [[Liga Alemã Oriental]] (Bund der Deutschen Osten) e da [[Agência de Inteligência Prussiana]] do [[Partido Nacional Socialista dos Trabalhadores Alemães]],{{Sfn|FAHLBUSCH|2006|p=6,7,236-260}} Hans foi proibido de ensinar. Sujeito à crescente perseguição e discriminação pelo Estado, ele relutantemente deixou a Alemanha em 1938 para a Grã-Bretanha. O ponto decisivo para ele foi sua experiência durante o [[pogrom]] [[Kristallnacht]], quando sua casa foi saqueada e destruída pela [[Sturmabteilung|SA]], sendo ele próprio preso e mantido pela [[Gestapo]] por várias horas, durante as quais ele foi privado de suas muletas e espancado. Junto à esposa e os três filhos, Rothfels partiu para o [[Reino Unido]], onde rapidamente começou a aprender inglês, uma língua que posteriormente dominou.

===Exílio===
Depois de ensinar no [[St John's College (Cambridge)]], de 1938 a 1940, Rothfels foi internado na [[Ilha de Man]].{{Sfn|FAHLBUSCH|2006|p=6,7,236-260}} Durante esse período, sua única publicação conhecida foi um ensaio em 1940, no qual ele discutiu a atuação soviética e alemã nos [[Países Bálticos]]. Rothfels partiu para os [[Estados Unidos]], onde permaneceu até 1951, e obteve a cidadania norte-americana. Ele lecionou na [[Brown University]], em [[Providence]], [[Rhode Island]] e na [[Universidade de Chicago]], em [[Chicago]], [[Illinois]], onde se tornou professor. Considerando seu ponto de vista na época, era surpreendente aos seus contemporâneos que Rothfels tenha sido forçado a deixar a Alemanha.{{Sfn|FAHLBUSCH|2006|p=6,7,236-260}} Durante seu tempo nos Estados Unidos, ele fez amizade com o editor americano [[Henry Regnery]] e se envolveu ativamente no [[Partido Republicano (Estados Unidos)|Partido Republicano]].

===Retorno à Alemanha===
Em 1951, Rothfels retornou à [[Alemanha Ocidental]] onde lecionou na [[Universidade de Tübingen]].{{Sfn|KLEMPERER|1976|p=383}} Ele trabalhou pelo resto de sua vida para exonerar o [[nacionalismo alemão]] da mácula do [[nazismo]]. Após seu retorno à [[Alemanha]], Rothfels fundou o ''Institut für Zeitgeschichte'' (Instituto de História Contemporânea), um centro de estudos históricos dedicado ao período nazista. O jornal do instituto, o ''Vierteljahrshefte für Zeitgeschichte'' (Jornal de História Contemporânea), tornou-se um dos principais periódicos do mundo para o estudo da [[Alemanha Nazista]] e, em poucos anos, teve a maior circulação de qualquer revista histórica na [[Alemanha Ocidental]].{{Sfn|KLEMPERER|1976|p=383}} Durante a década de 1950, Rothfels foi um dos poucos historiadores alemães que tentaram um exame sério do [[Holocausto]], que era um assunto que a maioria dos historiadores alemães preferiu ignorar durante aquela década. Em particular, ele inovou ao publicar os relatórios de Kurt Gerstein relativos à ''Solução Final'' na primeira edição do ''Vierteljahrshefte für Zeitgeschichte'' em 1953 e outro artigo em 1959 que examinava a situação dos judeus poloneses sob o domínio nazista. Em suas obras, Rothfels visava minimizar a hostilidade alemã aos judeus, ao mesmo tempo em que destacava quaisquer tentativas de salvá-los por indivíduos alemães. Crimes e apoio ao [[antissemitismo]] foram subestimados, assim seu texto produziu uma visão da [[história]] na qual, por exemplo, os anos 1930 estavam virtualmente ausentes do [[antissemitismo]], e os alemães não-judeus estavam completamente dispostos a ajudar os judeus.{{Sfn|BERGHAHN|LASSIG|2008|p=95-96}}

Após seu retorno à Alemanha, Rothfels foi um pioneiro da [[História Contemporânea]]. Para ele, a [[História Contemporânea|história contemporânea]] era o estudo do passado recente, onde a falta de documentação causada pelo estudo de eventos tão próximos do passado e o desafio de escrever sobre os acontecimentos experimentados exigiam paciência e habilidades especiais que eram parte da capacidade do historiador. Na prática, a expressão história contemporânea passou indicar o período histórico a partir de 1914.{{Sfn|KLEMPERER|1976|p=384}}

{{Referências}}
== Bibliografia ==
{{InícioRef}}
*{{citar periódico|ultimo=BERGHAHN|primeiro=Volker R. |ultimo2=LASSIG |primeiro2=Simone |data=2008|titulo=Biography between Structure and Agency: Central European Lives in International Historiography, ''Studies in German History''|periodico=|url=|jornal=|volume=|número=|páginas=|doi=|ref=harv|acessodata=}}
*{{Citar livro|título=German scholars and ethnic cleansing, 1919-1945|ultimo=FAHLBUSCH|primeiro=Michael|editora=Berghahn Books|ano=2006|local=|páginas=|ref=harv|acessodata=}}
*{{citar periódico|ultimo=KLEMPERER|primeiro=Klemens von|data=1976|titulo=Hans Rothfels, 1891-1976|periodico=Central European History|url=|jornal=|volume=IX|número=4|páginas=381-386|doi=|ref=harv|acessodata=}}
*{{Citar livro|título=War Stories: The Search for a Usable Past in the Federal Republic of Germany|ultimo=MOELLER|primeiro=Robert G.|editora=University of California Press|ano=2003|local=California|páginas=|ref=harv|acessodata=}}
*{{citar periódico|ultimo=STEINWEIS|primeiro=Alan E.|data=2005|titulo=Rezension von: Jan Eckel: Hans Rothfels. Eine intellektuelle Biographie im 20 Jahrhundert|periodico=Sehepunkte|url=http://www.sehepunkte.de/2007/02/9772.html|jornal=|volume=7|número=|páginas=|doi=|ref=harv|acessodata=}}
{{RefFim}}

==Ligações externas==
* {{link|en|2=https://archive.org/search.php?query=%28%28subject%3A%22Rothfels%2C%20Hans%22%20OR%20subject%3A%22Hans%20Rothfels%22%20OR%20creator%3A%22Rothfels%2C%20Hans%22%20OR%20creator%3A%22Hans%20Rothfels%22%20OR%20creator%3A%22Rothfels%2C%20H%2E%22%20OR%20title%3A%22Hans%20Rothfels%22%20OR%20description%3A%22Rothfels%2C%20Hans%22%20OR%20description%3A%22Hans%20Rothfels%22%29%20OR%20%28%221891-1976%22%20AND%20Rothfels%29%29%20AND%20%28-mediatype:software%29 | 3=Obras de/sobre Hans Rothfels no [[Internet Archive]]}}.
* {{link|en|2=https://www.h-net.org/reviews/showrev.php?id=11537 | 3=Hans Rothfels e a intersecção entre o conservadorismo radical e o nazismo}}.

{{esboço-história}}
{{Portal3|História|Alemanha|Biografias}}
{{Controle de autoridade}}

{{Tradução de|tipo=artigo |idioma=en |página=Hans Rothfels |data=17 de julho de 2018}}
[[Categoria:Naturais de Kassel]]
[[Categoria:Historiadores da Alemanha]]

title: Hans Rothfels

Nascimento: 12 de abril de 1891 · Kassel, Alemanha

Morte: 22 de junho de 1976 (85 anos) · Tubinga, Alemanha

Sepultamento: Bergfriedhof

Nacionalidade: alemão

Cidadania: Alemanha

Progenitores: - Max Rothfels

Alma mater: - Universidade de Heidelberg - Universidade Humboldt de Berlim

Ocupação: - Historiador - Professor

Distinções: - Ordem do Mérito de Baden-Württemberg (1976) - Ordem do Mérito para as Artes e Ciência - Grã-cruz do Mérito com Estrela da Ordem do Mérito da República Federal da Alemanha - doutor honorário da Universidade de Freiburg

Empregador(a): Universidade de Tubinga, Universidade Brown, Universidade de Chicago, Universidade Humboldt de Berlim

Orientador(a)(es/s): Hermann Oncken, Hans Bernhard Graf von Schweinitz

Instituições: - Universidade de Berlim (1924-1926) - Universidade de Königsberg (1926-1934)

Tese: Carl Von Clausewitz: Politik und Krieg (1918)

Principais interesses: História da Alemanha

Religião: Protestante