text:
# Станція Коханівка
Коханівка — закрита після 1943 року станція в районі смт Іллінка Мар'їнського району і річки Вовча. Була тупиковою станцією, з'єднувалася колією стандартної ширини із Курахівкою.
За різними проектами кінця XIX — початку ХХ століть цей роздільний пункт називався по-різному: Іллінка, Рузський, Коханівка. Останні дві назви пов'язані із прізвищами місцевих землевласників. Після будівництва у 1914—1918 роках залізниці Рутченкове — Гришине й тупикової гілки від «лінії» до Іллінки, за відповідним роздільним пунктом закріпилася назва «Коханівка». У 1911—1914 і 1921—1924 роках дебатувалося питання облаштування виходу від Іллінки до станції Роя через пост Вовча (кар'єр 35 верста) шляхом облаштування колії між постом та Іллінкою.
Станом на 1917 рік станція Коханівка мала 7 колій, з них — 2 тупики. В подальшому передбачалося обладнання 2 колій (з них — 1 тупика) і подовження одного тупика. Окрім цього, тут мали бути пасажирська будівля, перон, крита й відкрита товарні платформи, пакгауз, вагонні ваги, орендні ділянки під склади. До Коханівки тяжіли Костянтинівський рудник К. С. Пенякова, Володимирівський та Олександро-Михайлівський рудники В. М. Геккера, Іллінський рудник М. М. Чечика, Ольгинкутський «міщанський» рудник Я. Ш. Прахія, Ольгинкутський «селянський» рудник Ф. Д. Грицая, Анненська копальня К. Ф. Лефтерова, Єремєєвська копальня Л. Х. Когана, Успенська копальня С. Ф. Ківатицького й Н. Д. Кругляка, Зиновіївський рудник. Не дивлячись на те, що частина рудників, розташованих на південь від станції, відправляло вугілля до станції Роя, вантажопотік вугілля від Коханівки мав бути досить великий. Втім, у листопаді 1918 року, коли залізничне будівництво через загострення збройного конфлікту перервалося, облаштування станції Коханівка так і не завершилося. Збройне протистояння обернуло ефект від залізниці практично в нуль.
У 1923 календарному році по станції Коханівка було прийнято 68 т різних вантажів, а відправлено - 4597 т (4596 т вугілля і 1 т хліба). В 1923—1924 господарчому році станція Коханівка відправила 2,13 тис. т вугілля та прийняла 16 т солі. При станції діяли рудник № 23 (колишній Олександро-Михайлівський В. М. Геккера), шахти Альошина, Грицая, Журавльова, Кияшка, Лаппа (2 шахти), Логвиненка, Мороза, Попова, Притули, Ременникова, Родіонова, Сидорова, Чепчикова, Чумакова. Усі дрібні шахти були здані в оренду. За останні 3 місяці 1924 року станція Коханівка відправила 117 т, а прийняла менше 7 т різних вантажів. На станції працювали 5 осіб із загальною заробітною платнею 115,37 крб. на місяць. Втім, після 1924 року вантажообіг станції Коханівка різко падає до нуля. Причина: «Донвугілля» розпорядився законсервувати шахти на вказаній ділянці через низькосортність вугілля. Останній сплеск вуглевидобутку в Іллінці доводиться на 1943—1945 — 50-ті роки ХХ століття (відомі шахти № 1 «Іллінка», № 3-1 «біс», «Ударник», № 45, 47, 179, які закрилися до 60-х років ХХ століття), але станції Коханівка в той час вже не було. Пасажирські потяги від Коханівки за весь час її існування також не пішли.
Див. також: Рудниково-Лозівська залізниця.

title: Станція Коханівка

wikitext:
[[Файл:Схема_колійного_розвитку_станції_Коханівка,_1917_рік.jpg|міні|Схема колійного розвитку станції Коханівка, 1917 рік]]
'''Коханівка''' — закрита після 1943 року станція в районі [[Іллінка (смт)|смт Іллінка Мар'їнського району]] і [[Вовча (притока Самари)|річки Вовча]]. Була тупиковою станцією, з'єднувалася колією стандартної ширини із [[Курахівка (станція)|Курахівкою]].

За різними проектами кінця XIX — початку ХХ століть цей роздільний пункт називався по-різному: Іллінка, Рузський, Коханівка. Останні дві назви пов'язані із прізвищами місцевих землевласників. Після будівництва у 1914—1918 роках залізниці Рутченкове — Гришине й тупикової гілки від «лінії» до Іллінки, за відповідним роздільним пунктом закріпилася назва «Коханівка». У 1911—1914 і 1921—1924 роках дебатувалося питання облаштування виходу від Іллінки до станції Роя через пост Вовча (кар'єр 35 верста) шляхом облаштування колії між постом та Іллінкою<ref>{{Cite book|title=Доклад Совета Съезда по железнодорожным вопросам // Труды XXIV Съезда горнопромышленников юга России, бывшего в городе Харькове с 25 октября по 20 ноября 1899 года // Часть I. Отчёты, протоколы и доклады|last=|first=|year=1900|publisher=|location=Х.|pages=|language=|isbn=}}</ref><ref>{{Cite book|title=Пояснительная записка к проекту сооружения Рудничной железной дороги (линии Рутченково – Лозовая и Гришино – Павлоград – Полтава)|last=|first=|year=1912|publisher=|location=СПб.|pages=|language=|isbn=}}</ref><ref>{{Cite book|title=Записка о железнодорожных путях для обслуживания Гришинского угленосного района Донецкого бассейна // VII. Доклад Совета Съезда по железнодорожным вопросам / Труды XXXVIII Съезда горнопромышленников юга России|last=Лутугин Л.И.|first=|year=1914|publisher=|location=Х.|pages=|language=|isbn=}}</ref><ref>{{Cite book|title=О подъездных путях общего пользования / Доклад Совета Съезда по железнодорожному вопросу // Труды XXXVI Съезда горнопромышленников юга России (20-го ноября – 4-го декабря 1911 года). – Т. I|last=|first=|year=1912|publisher=|location=Х.|pages=|language=|isbn=}}</ref><ref name=":0">{{Cite book|title=Альбом схематических планов станций Екатерининской железной дороги|last=|first=|year=1917|publisher=|location=Екатеринослав|pages=|language=|isbn=}}</ref><ref name=":1">{{Cite book|title=В Западном Донбассе // Железнодорожник Донбасса, №№ 98 (6987), 18.08.1977; 99 (6988), 20.08.1977; 100 (6989), 23.08.1977|last=Мартыненко В.|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref><ref>{{Cite book|title=Выгодно ли закрыть линию Рутченково – Гришино // Вестник Екатерининской железной дороги, № 57. 1924|last=Баграев|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>.

Станом на 1917 рік станція Коханівка мала 7 колій, з них — 2 тупики. В подальшому передбачалося обладнання 2 колій (з них — 1 тупика) і подовження одного тупика. Окрім цього, тут мали бути пасажирська будівля, перон, крита й відкрита товарні платформи, пакгауз, вагонні ваги, орендні ділянки під склади. До Коханівки тяжіли Костянтинівський рудник К. С. Пенякова, Володимирівський та Олександро-Михайлівський рудники В. М. Геккера, Іллінський рудник М. М. Чечика, Ольгинкутський «міщанський» рудник Я. Ш. Прахія, Ольгинкутський «селянський» рудник Ф. Д. Грицая, Анненська копальня К. Ф. Лефтерова, Єремєєвська копальня Л. Х. Когана, Успенська копальня С. Ф. Ківатицького й Н. Д. Кругляка, Зиновіївський рудник. Не дивлячись на те, що частина рудників, розташованих на південь від станції, відправляло вугілля до станції Роя, вантажопотік вугілля від Коханівки мав бути досить великий. Втім, у листопаді 1918 року, коли залізничне будівництво через загострення збройного конфлікту перервалося, облаштування станції Коханівка так і не завершилося. Збройне протистояння обернуло ефект від залізниці практично в нуль<ref name=":0" /><ref name=":1" /><ref>{{Cite book|title=К докладу по вопросу о современном положении каменноугольной промышленности. Сведения о добывающей способности и предполагаемой производительности каменноугольных и антрацитовых копей Донецкого бассейна на 1917 год // Труды XLI Съезда горнопромышленников юга России. – Т. I|last=|first=|year=1917|publisher=|location=Х.|pages=|language=|isbn=}}</ref><ref>{{Cite book|title=Отчёт начальника горного управления Южной России за 1915 год|last=|first=|year=1916|publisher=|location=Екатеринослав|pages=|language=|isbn=}}</ref><ref>{{Cite book|title=К докладу по IIa вопросу о современном положении каменноугольной промышленности. Сведения о добывающей способности и предполагаемой производительности каменноугольных и антрацитовых копей Донецкого бассейна на 1916 год. – По заключению каменноугольной комиссии под председательством Н.Ф.Дитмара и антрацитовой – М.П.Тер-Давыдова // Труды XL Съезда горнопромышленников юга России (21-29 ноября 1915 года). – Т. I|last=|first=|year=1916|publisher=|location=Х.|pages=|language=|isbn=}}</ref>.

У 1923 календарному році по станції Коханівка було прийнято 68 т різних вантажів, а відправлено - 4597 т (4596 т вугілля і 1 т хліба). В 1923—1924 господарчому році станція Коханівка відправила 2,13 тис. т вугілля та прийняла 16 т солі. При станції діяли рудник № 23 (колишній Олександро-Михайлівський В. М. Геккера), шахти Альошина, Грицая, Журавльова, Кияшка, Лаппа (2 шахти), Логвиненка, Мороза, Попова, Притули, Ременникова, Родіонова, Сидорова, Чепчикова, Чумакова. Усі дрібні шахти були здані в оренду. За останні 3 місяці 1924 року станція Коханівка відправила 117 т, а прийняла менше 7 т різних вантажів. На станції працювали 5 осіб із загальною заробітною платнею 115,37 крб. на місяць. Втім, після 1924 року вантажообіг станції Коханівка різко падає до нуля. Причина: «Донвугілля» розпорядився законсервувати шахти на вказаній ділянці через низькосортність вугілля. Останній сплеск вуглевидобутку в Іллінці доводиться на 1943—1945 — 50-ті роки ХХ століття (відомі шахти № 1 «Іллінка», № 3-1 «біс», «Ударник», № 45, 47, 179, які закрилися до 60-х років ХХ століття), але станції Коханівка в той час вже не було. Пасажирські потяги від Коханівки за весь час її існування також не пішли<ref name=":1" /><ref>{{Cite book|title=Ведомости о вывозе в 1924-25 г. донецкого минерального топлива и горнозаводских грузов // Отчёт по вывозу твёрдого минерального топлива, руды, флюсов, соли, чугуна и металлического лома из южного горнозаводского района за 1924-25 г.|last=|first=|year=1926|publisher=|location=Х.|pages=|language=|isbn=}}</ref><ref>{{Cite book|title=Итоги сплошной подворной переписи Донецкой губернии (январь-февраль 1923 г.) / Т. I|last=|first=|year=1923|publisher=|location=Х.|pages=|language=|isbn=}}</ref><ref>{{Cite book|title=Промышленная Россия: 1923-1924 г.: Справочная книга // Издание газеты «Экономическая жизнь». – В. 3-х частях / II часть|last=|first=|year=1924|publisher=|location=М.-Л.|pages=|language=|isbn=}}</ref><ref>{{Cite book|title=Экономическое состояние районов, тяготеющих к станциям линии В.-Анадоль - Рутченково - Гришино // Вестник Екатерининской железной дороги, № 5. 1925.|last=Баграев|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref><ref>{{Cite book|title=О линии Рутченково - Гришино // Вестник Екатерининской железной дороги, № 2. 1925.|last=Хоменко С.|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref><ref>{{Cite book|title=Ведомость № 22 вывоза соли по станциям назначения, сгруппированным по губерниям, с указанием рода соли за 1924/25, 1923/24 и 1913 г.г. // Отчёт по вывозу твёрдого минерального топлива, руды, флюсов, соли, чугуна и металлического лома из южного горнозаводского района за 1924/25 год (с 1 октября 1924 по 1 октября 1925 года)|last=|first=|year=1926|publisher=|location=Х.|pages=|language=|isbn=}}</ref><ref>{{Cite web|url=http://kura.kievrus.com/viewtopic.php?p=53|title=Шахты Кураховки. Сведения из архивов / Между терриконами. Кураховский форум|last=|first=|date=|website=|publisher=|language=|accessdate=}}</ref><ref>{{Cite book|title=Горять вогні станції: і вдень, і вночі ідуть поїзди // Зоря комунізму, № 152 (7973), 21.12.1989|last=Слюсаренко Н.|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref><ref>{{Cite book|title=Протокол заседания исполкома Красноармейского районного совета от 22.10.1944 // Державний архів Донецької області, фонд № Р-1475, опис № 2, справа № 3, арк. 360|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>.

Див. також: [[Рудниково-Лозівська залізниця]].

== Примітки ==
{{примітки}}

== Джерела ==
# Доклад Совета Съезда по железнодорожным вопросам // Труды XXIV Съезда горнопромышленников юга России, бывшего в городе Харькове с 25 октября по 20 ноября 1899 года // Часть I. Отчёты, протоколы и доклады. – Х., 1900.
# Пояснительная записка к проекту сооружения Рудничной железной дороги (линии Рутченково – Лозовая и Гришино – Павлоград – Полтава). – СПб., 1912. – 21 с.
# Лутугин Л.И. Записка о железнодорожных путях для обслуживания Гришинского угленосного района Донецкого бассейна // VII. Доклад Совета Съезда по железнодорожным вопросам / Труды XXXVIII Съезда горнопромышленников юга России. – Х., 1914. – с. VII-2 – VII-5.
# О подъездных путях общего пользования / Доклад Совета Съезда по железнодорожному вопросу // Труды XXXVI Съезда горнопромышленников юга России (20-го ноября – 4-го декабря 1911 года). – Т. I. – Х., 1912. – с. 48-52.
# Альбом схематических планов станций Екатерининской железной дороги. – Екатеринослав, 1917. – 578 с.
# Мартыненко В. В Западном Донбассе // Железнодорожник Донбасса, №№ 98 (6987), 18.08.1977; 99 (6988), 20.08.1977; 100 (6989), 23.08.1977.
# Баграев. Выгодно ли закрыть линию Рутченково – Гришино // Вестник Екатерининской железной дороги, № 57. 1924, с. 21-22.
# К докладу по вопросу о современном положении каменноугольной промышленности. Сведения о добывающей способности и предполагаемой производительности каменноугольных и антрацитовых копей Донецкого бассейна на 1917 год // Труды XLI Съезда горнопромышленников юга России. – Т. I. – Х., 1917.
# Отчёт начальника горного управления Южной России за 1915 год. – Екатеринослав, 1916. – 345 с.
# К докладу по IIa вопросу о современном положении каменноугольной промышленности. Сведения о добывающей способности и предполагаемой производительности каменноугольных и антрацитовых копей Донецкого бассейна на 1916 год. – По заключению каменноугольной комиссии под председательством Н.Ф.Дитмара и антрацитовой – М.П.Тер-Давыдова // Труды XL Съезда горнопромышленников юга России (21-29 ноября 1915 года). – Т. I. – Х., 1916.
# Ведомости о вывозе в 1924-25 г. донецкого минерального топлива и горнозаводских грузов // Отчёт по вывозу твёрдого минерального топлива, руды, флюсов, соли, чугуна и металлического лома из южного горнозаводского района за 1924-25 г. – Х., 1926.
# Итоги сплошной подворной переписи Донецкой губернии (январь-февраль 1923 г.) / Т. I. – Х., 1923.
# Промышленная Россия: 1923-1924 г.: Справочная книга // Издание газеты «Экономическая жизнь». – В. 3-х частях / II часть. – М.-Л., 1924. – [1394] с.
# Слюсаренко Н. Горять вогні станції: і вдень, і вночі ідуть поїзди // Зоря комунізму, № 152 (7973), 21.12.1989.
# Протокол заседания исполкома Красноармейского районного совета от 22.10.1944 // Державний архів Донецької області, фонд № Р-1475, опис № 2, справа № 3, арк. 360.
[[Категорія:Закриті станції Донецької залізниці]]


text:
# CC-101
La CC-101 es una carretera perteneciente a la Red Primaria de la Diputación Provincial de Cáceres, que une la localidad de Valverde del Fresno con el Límite de la C. A. de Castilla y León en la Provincia de Cáceres.
Su denominación oficial es "Carretera de Valverde del Fresno a límite con Salamanca (a Navasfrías)".

## Historia de la carretera
Esta carretera está formada por la antigua carretera CC-65 que fue renombrada en el cambio del catálogo de Carreteras de la Diputación Provincial de Cáceres en el año 2022.

## Origen y Destino
La carretera  CC-101  tiene su origen en el casco urbano de Valverde del Fresno, y termina en el Límite de la C. A. de Castilla y León  en el término municipal de Valverde del Fresno, continuando por la carretera  DSA-371 , formando parte de la Red de Carreteras de la Diputación de Cáceres.

wikiname: eswiki

title: CC-101

in_language: es

wikitext:
{{Ficha de vía de transporte
|nombre             = Carretera Provincial CC-101
|color_título       = #f4b70d
|color_texto        = #000000
|color_fondo        = #cccccc
|mapa               =
|identificador      = [[Archivo:ESP CC-101.svg|90px]]
|id_color           =
|nombre_coloquial   =
|país               = {{ESP}} {{ESP|EX}}
{{ESP|CC}}
|ubicación          =
|red                = [[Anexo:Red de Carreteras de la Diputación de Cáceres|Red Provincial Primaria]]
|administración     = '''[[Diputación Provincial de Cáceres]]'''
''Área de Fomento''
|largo              = 11,930 [[kilómetro|km]]
|extremo1           = [[Valverde del Fresno]]
|extremo1_contenido = [[Archivo:Centro urbano.svg|20px]] '''Centro Urbano'''
|extremo2           = [[Castilla y León|C. A. de Castilla y León]]
|extremo2_contenido = [[Archivo:ESP_DSA-371.svg|68 px|link=DSA-371]]
|lugares            =
}}

La '''CC-101''' es una carretera perteneciente a la Red Primaria de la [[Provincia de Cáceres|Diputación Provincial de Cáceres]],<ref>{{Cita web|url=https://doe.juntaex.es/otrosFormatos/html.php?xml=2022040087&anio=2022&doe=980o|título=Diario Oficial de Extremadura- Formato HTML|fechaacceso=2023-09-19|sitioweb=doe.juntaex.es}}</ref> que une la localidad de [[Valverde del Fresno]] con el Límite de la [[Castilla y León|C. A. de Castilla y León]] en la [[Provincia de Cáceres]].

Su denominación oficial es ''"Carretera de Valverde del Fresno a límite con Salamanca (a Navasfrías)"''.

== Historia de la carretera ==

Esta carretera está formada por la antigua carretera CC-65 que fue renombrada en el cambio del catálogo de Carreteras de la [[Diputación Provincial de Cáceres]] en el año 2022.

== Origen y Destino ==
La carretera {{Identificador carretera española|tipo=local|id=CC-101|link=auto}} tiene su origen en el casco urbano de [[Valverde del Fresno]], y termina en el Límite de la [[Castilla y León|C. A. de Castilla y León]]  en el término municipal de [[Valverde del Fresno]], continuando por la carretera {{Identificador carretera española|tipo=p2|id=DSA-371|link=auto}}, formando parte de la [[Anexo:Red de Carreteras de la Diputación de Cáceres|Red de Carreteras de la Diputación de Cáceres]].

== Véase también ==
* [[Anexo:Red de Carreteras de la Diputación de Cáceres|Red de Carreteras de la Diputación de Cáceres]]

==Referencias==
{{listaref}}

== Enlaces externos ==
* [https://www.dip-caceres.es/ Diputación de Cáceres]

* [https://www.dip-caceres.es/area/fomento-movilidad-agenda-provincial/unidad/red-viaria/ '''Diputación de Cáceres''' Área de Fomento]

{{ORDENAR:101 CC}}

{{Control de autoridades}}
[[Categoría:Red Primaria de Carreteras de la Diputación de Cáceres]]

title: Datos de la ruta

title: Administración

Administración: Diputación Provincial de Cáceres · Área de Fomento

Red: Red Provincial Primaria

title: Orientación

• Valverde del Fresno: Centro Urbano


text:
# Lucina katherinepalmerae
Lucina katherinepalmerae is een tweekleppigensoort uit de familie van de Lucinidae. De wetenschappelijke naam van de soort is voor het eerst geldig gepubliceerd in 1964 door Weisbord.

wikiname: nlwiki

title: Lucina katherinepalmerae

in_language: nl

wikitext:
{{Taxobox
| titelweergave = cursief
| naam = ''Lucina katherinepalmerae''
| afbeelding =
| rijk = [[Dieren (biologie)|Animalia]] (Dieren)
| stam = [[Weekdieren|Mollusca]] (Weekdieren)
| klasse = [[Tweekleppigen|Bivalvia]] (Tweekleppigen)
| orde   = [[Lucinida]]
| familie = [[Lucinidae]]
| geslacht = ''[[Lucina (geslacht)|Lucina]]''
| auteur = Weisbord
| datum = 1964
| haakjes =
| worms = 532998
}}
'''''Lucina katherinepalmerae''''' is een [[tweekleppigen]]soort uit de familie van de [[Lucinidae]].<ref>Rosenberg, G. (2012). ''Lucina katherinepalmerae'' Weisbord, 1964. Geraadpleegd via:  World Register of Marine Species op http://www.marinespecies.org/aphia.php?p=taxdetails&id=532998</ref> De wetenschappelijke naam van de soort is voor het eerst geldig gepubliceerd in 1964 door Weisbord.

{{Appendix}}

[[Categorie:Lucinidae]]

title: Lucina katherinepalmerae

Rijk: Animalia (Dieren)

Stam: Mollusca (Weekdieren)

Klasse: Bivalvia (Tweekleppigen)

Orde: Lucinida

Familie: Lucinidae

Geslacht: Lucina

title: Soort

Portaal: Biologie


text:
# Meillard
 Meillard  là một xã ở tỉnh Allier thuộc miền trung nước Pháp.

wikiname: viwiki

title: Meillard

in_language: vi

wikitext:
{{Bảng thông tin thành phố Pháp
|name=Meillard
|région=[[Auvergne]]
|département=Allier
|arrondissement=Moulins
|canton=Le Montet
|insee=03169
|cp=03500
|maire=Yves Simon
|mandat=2001-2008
|intercomm=Bocage Sud
|longitude=3.23555555556
|latitude=46.39
|alt moy=375
|alt mini=245
|alt maxi=391
|hectares=2548
|km²=25.48
|sans=280
|date-sans=1999
|dens=10|}}

''' Meillard ''' là một [[Xã của tỉnh Allier|xã]] ở [[tỉnh (Pháp)|tỉnh]] [[Allier]] thuộc miền trung nước [[Pháp]].

==Xem thêm==
*[[Xã của tỉnh Allier]]

==Tham khảo==
{{tham khảo}}

{{Xã của Allier}}

[[Thể loại:Xã của Allier]]

{{Allier-stub}}

title: Hành chính

Quốc gia: Pháp

Vùng: Auvergne-Rhône-Alpes

Tỉnh: Allier

Quận: Moulins

Tổng: Le Montet

Liên xã: Bocage Sud

title: Thống kê

Diện tích đất1: 25,48 km2 (9,84 dặm vuông Anh)


text:
# NGC 565
NGC 565 est une galaxie spirale située dans la constellation de la Baleine. NGC 565 a été découverte par l'astronome américain George Mary Searle en 1867.

## Caractéristiques
Sa vitesse par rapport au fond diffus cosmologique est de 4 228 ± 29 km/s, ce qui correspond à une distance de Hubble de 62,4 ± 4,4 Mpc (∼204 millions d'al).
À ce jour, trois mesures non basées sur le décalage vers le rouge (redshift) donnent une distance de 67,833 ± 18,997 Mpc (∼221 millions d'al), ce qui est à l'intérieur des valeurs de la distance de Hubble.
La classe de luminosité de NGC 565 est I.

## Abell 194
La désignation DRCG 7-47 est utilisée par Wolfgang Steinicke pour indiquer que cette galaxie figure au catalogue des amas galactiques d'Alan Dressler. Les nombres 7 et 47 indiquent respectivement que c'est le 7e amas (Abell 194) de la liste et la 47e galaxie de cette liste. Cette même galaxie est aussi désignée par ABELL 194:[D80] 47 par la base de données NASA/IPAC, ce qui est équivalent. Dressler indique que NGC 519 est une galaxie lenticulaire de type S0.

wikiname: frwiki

title: NGC 565

in_language: fr

wikitext:
{{Infobox Objet astronomique
| nom				= NGC 565
| image				= NGC 0565 SDSS.jpg
| légende 			= La galaxie spirale NGC 565
| découvreur    	= [[George Mary Searle]]<ref name="selig">{{lien web |langue=en| titre=Celestial Atlas Table of Contents, NGC 565 |auteur1=Courtney Seligman | url=http://cseligman.com/text/atlas/ngc5a.htm#565 | consulté le = 03-06-2022}}</ref>
| date découverte	= {{date|2 novembre 1867|en astronomie}} <ref name="selig"/>
| désignations		= [[Catalogue of Principal Galaxies|PGC]] 5481
 [[Morphological Catalogue of Galaxies|MCG]] 0-4-158
 [[Uppsala General Catalogue|UGC]] 1052
 [[Catalogue of Galaxies and of Clusters of Galaxies|CGCG]] 385-153
 DRCG 7-47<ref name="spider"/>
| type				= [[Galaxie spirale]]
| type de galaxie	= Sa?<ref name="selig"/>{{,}}<ref name="ned"/> Sa<ref name="spider"/>
| carte UAI = Baleine
| constellation = [[Baleine (constellation)|Baleine]]
| redshift			= +0,015117 ± 0,000067 <ref name="ned"/>
| vitesse radiale 	= {{formatnum:4531}} ± 20 | vitesse radiale notes = <ref name="ned"/>
| ascension droite	= 01/28/10.2
   |ascension droite notes= <ref name="ned">{{lien web |langue=en| éditeur=NASA/IPAC Extragalactic Database | titre=Results for object NGC 565 | url=http://ned.ipac.caltech.edu/byname?objname=NGC+565&hconst=67.8&omegam=0.308&omegav=0.692&wmap=4&corr_z=1 | consulté le=03-06-2022}}</ref>
| déclinaison		= -01/18/22
| déclinaison notes=<ref name="ned"/>
| dist 				= {{Parsec|62.36|marge=4.39|mpc}} <ref name="ned"/>
| magnitude apparente	= 13,5 <ref name="spider">{{lien web |langue=fr |titre=Les données de «Revised NGC and IC Catalog by Wolfgang Steinicke», NGC 500 à 599 |url=https://astrovalleyfield.com/AstronomieCompl/NGC%20et%20autres/WolfgangS/N0500_exc_web.htm |site=astrovalleyfield.com |consulté le=06-01-2024}}</ref>
| magnitude apparente notes    =
 14,4 dans la [[Bande B]] <ref name="spider"/>
| brillance de surface 	= 12,79 | brillance de surface notes = <ref name="spider"/>
| angle de position	= 36° <ref name="spider"/>
| dimensions apparentes	= 1,3[[minute d'arc|′]] × 0,4[[minute d'arc|′]] <ref name="spider"/>
| dimensions		= {{Parsec|29.60|kpc}}<ref name="ned"/>
}}

'''NGC 565''' est une [[galaxie spirale]] située dans la [[Baleine (constellation)|constellation de la Baleine]]. NGC 565 a été découverte par l'astronome [[États-Unis|américain]] [[George Mary Searle]] en [[1867]].
== Caractéristiques ==
[[Fond_diffus_cosmologique#Dipôle_de_température|Sa vitesse par rapport]] au [[fond diffus cosmologique]] est de {{Unité|4228 ± 29|km/s}}, ce qui correspond à une [[loi de Hubble-Lemaître|distance de Hubble]] de {{Parsec|62.4|mpc|marge=4.4}}<ref name="ned"/>.

À ce jour, trois mesures non basées sur le [[décalage vers le rouge]] (''redshift'') donnent une distance de {{Parsec|67.833|mpc|marge=18.997}}<ref>{{Lien web|titre = Your NED Search Results, Distance Results for NGC 565 |url = https://ned.ipac.caltech.edu/cgi-bin/nDistance?name=NGC+565 |site = ned.ipac.caltech.edu |consulté le = 03-06-2022}}</ref>, ce qui est à l'intérieur des valeurs de la [[Loi de Hubble-Lemaître|distance de Hubble]].

La [[Galaxie spirale#Classe de luminosité des galaxies spirales|classe de luminosité]] de NGC 565 est I<ref name="ned"/>.
== Abell 194 ==
La désignation DRCG 7-47 est utilisée par Wolfgang Steinicke pour indiquer que cette galaxie figure au catalogue des [[Amas de galaxies|amas galactiques]] d'[[Alan Dressler]]. Les nombres 7 et 47 indiquent respectivement que c'est le {{7e|amas}} ([[Abell 194]]) de la liste et la {{47e|galaxie}} de cette liste<ref name="Dressler">{{Article
 | nom1 = Dressler | prénom1 = Alan
 | titre = A CATALOG OF MORPHOLOGICAL TYPES IN 55 RICH CLUSTERS OF GALAXIES
 | année = 1980 | mois = avril | périodique = The Astrophysical Journal Supplement Series | volume = 42  | pages = 565-609 | url = http://adsabs.harvard.edu/pdf/1980ApJS...42..565D | doi = 10.1086/190663 | bibcode = 1980ApJS...42..565D | format = pdf}}</ref>. Cette même galaxie est aussi désignée par ABELL 194:[D80] 47 par la base de données [[NASA/IPAC Extragalactic Database|NASA/IPAC]]<ref name="ned"/>, ce qui est équivalent. Dressler indique que NGC 519 est une galaxie lenticulaire de type S0.

== Notes et références ==
{{références}}

== Voir aussi ==

=== Articles connexes ===
* [[Liste des objets du New General Catalogue|Liste des objets du NGC]]

=== Liens externes ===
*{{NASANED|id=NGC+565}}
*{{Simbad|id=NGC+565}}
*{{en}} [http://spider.seds.org/ngc/ngc.cgi?ngc+565 NGC 565] sur spider.seds.org
*{{en}} [http://leda.univ-lyon1.fr/ledacat.cgi?o=ngc%20565 NGC 565] sur la base de données LEDA
*{{en}} [http://server4.wikisky.org/starview?object=NGC+565 NGC 565] sur WikiSky
*{{en}} [http://cseligman.com/text/atlas/ngc5a.htm#565 NGC 565] sur le site du professeur C. Seligman

{{Navigation New General Catalogue|565}}
{{Palette|NGC 500 à 999}}

{{Portail|astronomie}}

[[Catégorie:NGC 500 à 999|0565]]
[[Catégorie:Constellation de la Baleine]]
[[Catégorie:Galaxie spirale]]
[[Catégorie:Galaxie découverte en 1867]]
[[Catégorie:Objet céleste découvert par George Mary Searle]]

title: Données d’observation · (Époque J2000.0)

Constellation: Baleine

Magnitude apparente (V): 13,5 · 14,4 dans la Bande B

Données d’observation · (Époque J2000.0): Localisation dans la constellation : Baleine

title: Astrométrie

Distance: 62,36 ± 4,39 Mpc (∼203 millions d'al)

title: Caractéristiques physiques

Type d'objet: Galaxie spirale

Type de galaxie: Sa?, Sa

Dimensions: environ 29,60 kpc (∼96 500 al)

title: Découverte

Découvreur(s): George Mary Searle

Date: 2 novembre 1867

title: Liste des galaxies spirales

Liste des galaxies spirales: modifier


text:
# 佐藤友祐
佐藤友祐（日语：／ Sato Yusuke，1996年6月11日—）是日本的歌手、演員兼模特兒，從屬於男女混合五人唱跳組合lol。他出身於北海道的札幌市，目前是愛貝克思管理旗下藝人。2022年電視劇《只能親吻不幸同學了！》主演者之一。

## 个人简历
佐藤友祐出身于演员工作室北海道总校； 除了担任歌手外，他还兼任演员、模特儿等职业。

## 演出作品
- 只能親吻不幸同學了！（2022年4月22日 - 6月10日、MBS） - 飾 主角 篠宫直哉（與曾田陵介雙主演）[2]

wikiname: zhwiki

title: 佐藤友祐

in_language: zh

wikitext:
{{NoteTA
|G1 = JP Show
|G2 = Toponym
}}
{{Infobox entertainer
| name                      = 佐藤友祐
| type                      = 男歌手
| native_name               = 佐藤友祐
| native_name_lang          = ja
| romanized_name            = Sato Yusuke
| nationality               = {{JPN}}
| birth_date                = {{Birth date and age|1996|06|11}}
| birth_place               = [[日本]][[北海道]][[札幌市]]
| occupation                = [[歌手]]{{\}}[[演员]]{{\}}[[模特儿]]
| music_genre               = [[日本流行音乐]]
[[流行舞曲]]
[[电子舞曲]]
| years_active              = 2014年－''迄今''
| label                     = [[avex trax]]
| agent_company             = [[爱贝克思管理]]
| website                   = {{URL|https://avex.jp/lol/profile/profile_member.php?id=1000719|官方资料页}}
| related_group             = [[Lol (團體)|lol]]
}}

'''佐藤友祐'''（{{Jpn|j=佐藤 友祐|kk=さとう ゆうすけ|rm=Sato Yusuke}}，{{bd|1996年|6月11日|||catIdx=Sato}}）是[[日本]]的[[歌手]]、[[演員]]兼[[模特兒]]，從屬於男女混合五人唱跳組合[[Lol (團體)|lol]]。他出身於[[北海道]]的[[札幌市]]，目前是[[愛貝克思管理]]旗下藝人。2022年電視劇《[[只能親吻不幸同學了！#電視劇|只能親吻不幸同學了！]]》主演者之一。

== 个人简历 ==
佐藤友祐出身于[[演员工作室]]北海道总校；<ref>{{cite web |title=スタジオ出身アーティスト |url=https://hokkaido-actors.jp/artist.html |publisher=演员工作室北海道总校 |accessdate=2021-10-26 |language=ja |archive-date=2019-07-24 |archive-url=https://web.archive.org/web/20190724200632/https://hokkaido-actors.jp/artist.html }}</ref> 除了担任[[歌手]]外，他还兼任[[演员]]、[[模特儿]]等职业。

== 演出作品 ==
* [[只能親吻不幸同學了！#電視劇|只能親吻不幸同學了！]]（2022年4月22日 - 6月10日、MBS） - 飾 主角 篠宫直哉（與[[曾田陵介]]雙主演）<ref>{{Cite web2|url=https://www.oricon.co.jp/news/2226640/full/|title=『オオカミ』曽田陵介&lol・佐藤友祐、MBSドラマ新枠『不幸くんはキスするしかない!』で“BLカップル”共演|website=ORICON NEWS|publisher=[[オリコン|oricon ME]]|date=2022-03-04|accessdate=2022-03-04|archive-date=2022-05-25|archive-url=https://web.archive.org/web/20220525195645/https://www.oricon.co.jp/news/2226640/full/}}</ref>

== 出版作品 ==

== 参考资料 ==
{{Reflist}}

== 外部链接 ==
* [https://avex.jp/lol/profile/profile_member.php?id=1000719 佐藤友祐] {{Wayback|url=https://avex.jp/lol/profile/profile_member.php?id=1000719 |date=20220523000416 }}资料介绍在[[爱贝克思集团]]官方网站上{{ja}}
* {{Twitter|lol_yusuke|佐藤友祐}}
* {{Instagram|yusuke_lol|佐藤友祐}}
* [https://ameblo.jp/lol-yusuke-lol/ 佐藤友祐博客“Y's Blog”] {{Wayback|url=https://ameblo.jp/lol-yusuke-lol/ |date=20220527080734 }}在{{Link-ja|Ameba BLog|アメーバブログ}}上{{ja}}

{{DEFAULTSORT:Sato, Yusuke}}

[[Category:日本男歌手]]
[[Category:札幌市出身人物]]
[[Category:日本流行音樂歌手]]
[[Category:愛貝克思集團藝人]]

title: 男歌手

罗马拼音: Sato Yusuke

国籍: 日本

出生: 1996年6月11日 · 日本北海道札幌市

职业: 歌手 / 演员 / 模特儿

音乐类型: 日本流行音乐 · 流行舞曲 · 电子舞曲

活跃年代: 2014年－迄今

唱片公司: avex trax

经纪公司: 爱贝克思管理

网站: 官方资料页

相关团体: lol


text:
# Amram Micna
Amram Micna (hebr. עמרם מצנע; ur. 2 lutego 1945 w Dawerat) – izraelski polityk, burmistrz Hajfy w latach 1993-2003, lider Partii Pracy w latach 2002−2003.
Odszedł z Izraelskich Sił Obronnych w 1993 w stopniu generała – majora (alluf, drugi w hierarchii stopień w armii izraelskiej), dowodzącego północną częścią sił zbrojnych. W tym samym roku został wybrany na burmistrza Hajfy.
19 listopada 2002 zwyciężył w wyborach na lidera Partii Pracy, uzyskując 54% głosów. Pozostał jej przewodniczącym do czasu porażki tego ugrupowania w wyborach 2003 roku. Mitzna zrezygnował wkrótce potem, zastąpił go na stanowisku lidera partii Szimon Peres.
We wczesnych dniach listopada 2005 roku Mitzna został mianowany przez Izraelskie Ministerstwo Spraw Wewnętrznych na p.o. burmistrza Jerocham, miasta w południowym regionie pustyni Negew, którego burmistrz został zmuszony do ustąpienia z powodu swojej niekompetencji.

wikiname: plwiki

title: Amram Micna

in_language: pl

wikitext:
{{Polityk infobox
 | polityk           = Amram Micna
 | grafika           = Amram Mitzna (E32J1255).jpg
 | opis grafiki      =
 | data urodzenia    = [[2 lutego]] [[1945]]
 | miejsce urodzenia = [[Dawerat]]
 | data śmierci      =
 | miejsce śmierci   =
 | funkcja           = Lider [[Izraelska Partia Pracy|Izraelskiej Partii Pracy]]
 | partia            =
 | od                = 2002
 | do                = 2003
 | poprzednik        = [[Binjamin Ben Eli’ezer]]
 | następca          = [[Szimon Peres]]
 | odznaczenia       = {{order|IL-MZWS}}
 | commons           = Category:Amram Mitzna
 | quote             =
}}
'''Amram Micna''' ([[język hebrajski|hebr.]] '''עמרם מצנע'''; ur. [[2 lutego]] [[1945]] w [[Dawerat]]) – [[izrael]]ski polityk, burmistrz [[Hajfa|Hajfy]] w latach 1993-2003, lider [[Izraelska Partia Pracy|Partii Pracy]] w latach 2002−2003.

Odszedł z [[Siły Obronne Izraela|Izraelskich Sił Obronnych]] w 1993 w stopniu generała – majora ([[alluf]], drugi w hierarchii stopień w armii izraelskiej), dowodzącego północną częścią sił zbrojnych. W tym samym roku został wybrany na burmistrza [[Hajfa|Hajfy]].

19 listopada 2002 zwyciężył w wyborach na lidera [[Izraelska Partia Pracy|Partii Pracy]], uzyskując 54% głosów. Pozostał jej przewodniczącym do czasu porażki tego ugrupowania w wyborach 2003 roku. Mitzna zrezygnował wkrótce potem, zastąpił go na stanowisku lidera partii [[Szimon Peres]].

We wczesnych dniach listopada 2005 roku Mitzna został mianowany przez Izraelskie Ministerstwo Spraw Wewnętrznych na p.o. burmistrza [[Jerocham]], miasta w południowym regionie pustyni [[Negew]], którego burmistrz został zmuszony do ustąpienia z powodu swojej niekompetencji.

== Bibliografia ==
* {{Kneset|739}}

== Linki zewnętrzne ==
* {{cytuj stronę| url = http://web.archive.org/web/20071001064457/http://www.haaretz.com/hasen/pages/ShArtElection.jhtml?itemNo=231946&contrassID=2&subContrassID=5&sbSubContrassID=0&listSrc=Y | tytuł = Charakterystyka Mitzny na stronie gazety ''Ha-Arec'' | data dostępu = 2009-11-15 | autor = | opublikowany = | data = | język = en}}

{{Izraelscy burmistrzowie Hajfy}}
{{Kontrola autorytatywna}}

{{SORTUJ:Micna, Amram}}
[[Kategoria:Burmistrzowie Hajfy]]
[[Kategoria:Izraelscy generałowie]]
[[Kategoria:Przewodniczący Izraelskiej Partii Pracy]]
[[Kategoria:Politycy partii Ruch]]
[[Kategoria:Posłowie do Knesetu XVI kadencji]]
[[Kategoria:Posłowie do Knesetu XIX kadencji]]
[[Kategoria:Urodzeni w 1945]]

title: Amram Micna

Data i miejsce urodzenia: 2 lutego 1945 · Dawerat

Poprzednik: Binjamin Ben Eli’ezer

Następca: Szimon Peres


text:
# Test of Mathematics for University Admission
The Test of Mathematics for University Admission (TMUA) is a test used by universities in the United Kingdom to assess the mathematical thinking and reasoning skills of students applying for undergraduate mathematics courses or courses featuring mathematics like Computer science or Economics. It is usually sat by students in the UK; however, students applying from other countries will need to do so as well if their university requires it. A number of universities across the world accept the test as an optional part of their application process for mathematics-based courses. The TMUA exams from 2017 were paper-based; however, since 2024 it has transitioned to being administered through a computer, where applicants may use a Whiteboard notebook to write their working out.

## History
The test was developed by Cambridge Assessment Admissions Testing and launched in 2016. It was designed to assess the key skills that students need to succeed on demanding university-level mathematics courses, and assist university mathematics tutors in making admissions decisions.
Durham University and Lancaster University began using the test in 2016, with the University of Warwick, the University of Sheffield and the University of Southampton recognising the test in 2017, and the London School of Economics and Political Science (LSE) and Cardiff University in 2018
Research indicates that the test has good predictive validity, with good correlation between candidates' scores in the test and their performance in their exams at the end of first year university study. There is also correlation between A-level Further Maths performance and performance in the test.

## Changes
Before 2024, the test was administered by Cambridge Assessment Admissions Testing, but since the 2024 round, it has been adminstered by Pearson Vue instead. Candidates now complete the exam in a Pearson test center, when the previously would have sat the test at their school or at a registered test centre. Under the new format, mathematical working is completed in booklets of laminated paper using whiteboard markers, where candidates may request new booklets for writing in when needed.

## Test format and specification
The Test of Mathematics for University Admission is a paper-based 2 hour and 30 minute long test, which is to be completed without dictionaries or calculators. It has two papers which are taken consecutively:
Paper 1: Mathematical Thinking

Paper 1 has 20 multiple-choice questions, with 75 minutes allowed to complete the paper. This paper assesses a candidate’s ability to apply their knowledge of mathematics in new situations. It comprises a core set of ideas from Pure Mathematics. These ideas reflect those that would be met early on in a typical A Level Mathematics course: algebra, basic functions, sequences and series, coordinate geometry, trigonometry, exponentials and logarithms, differentiation, integration, graphs of functions. In addition, knowledge of the GCSE curriculum is assumed.
Paper 2: Mathematical Reasoning

Paper 2 has 20 multiple-choice questions, with 75 minutes allowed to complete the paper. The second paper assesses a candidate’s ability to justify and interpret mathematical arguments and conjectures, and deal with elementary concepts from logic. It assumes knowledge of the Paper 1 specification and, in addition, requires students to have some knowledge of the structure of proof and basic logical concepts.

## Scoring
There is no pass/fail for the test, however a higher score will generally improve the candidate's chances of being admitted to their university of choice. Candidates’ scores is the total number of correct answers given in both papers. As it is multiple choice, working out is not counted. Each question has the same weighting, and no penalties are given for incorrect answers. Raw scores are converted to a scale of 1.0 to 9.0 (with 9.0 being the highest). A score is also reported for each of the two papers (also reported on the 1.0 to 9.0 scale), but these are for candidate information only and do not form part of the formal test result.

## Timing and results
Since 2024, the test is made available twice a year, first in late October or early November and secondly in January (Previously, it used to be just in October). Entry for the test typically opens in September and candidates must be registered by early October. Results are released in late November. Candidates can access their results online and share them with their chosen institutions.

## Preparation
Students generally spend several weeks preparing for the TMUA exam. There are various different preparation materials available for students wanting to get ready for the exam such as textbooks, courses and online materials. Completing past papers is generally agreed to be a highly effective means of preparing for the test, as they are directly representative of what the exam is like. The past papers are freely available from the exam administrator, and various other sources. Answer keys are also released alongside TMUA past papers.

wikiname: enwiki

in_language: en

wikitext:
{{Short description|University entrance examination}}
{{Use dmy dates|date=April 2022}}
{{tone|date=September 2020}}
The '''Test of Mathematics for University Admission''' (TMUA) is a test used by universities in the [[United Kingdom]] to assess the mathematical thinking and reasoning skills of students applying for [[undergraduate]] [[mathematics]] courses or courses featuring mathematics like [[Computer science]] or [[Economics]]. It is usually sat by students in the UK; however, students applying from other countries will need to do so as well if their university requires it. A number of [[University|universities]] across the world accept the test as an optional part of their application process for mathematics-based courses.<ref>[http://www.admissionstesting.org/images/302050-courses-accepting-test-of-mathematics-for-undergraduate-admissions.pdf] http://www.admissionstesting.org/images/302050-courses-accepting-test-of-mathematics-for-undergraduate-admissions.pdf retrieved 20 October 2018</ref> The TMUA exams from 2017 were paper-based; however, since 2024 it has transitioned to being administered through a computer, where applicants may use a [[Whiteboard|Whiteboard notebook]] to write their working out.

==History==
The test was developed by [[Cambridge Assessment Admissions Testing]] and launched in 2016. It was designed to assess the key skills that students need to succeed on demanding university-level mathematics courses, and assist university mathematics tutors in making admissions decisions.<ref name=":0">[https://www.admissionstesting.org/Images/536431-tmua-trial-durham-2015-2019-report.pdf] Cambridge Assessment Admissions Testing. (2019) Test of Mathematics of University Admission trial – Durham University 2015. Cambridge, UK: Cambridge Assessment. retrieved 14 April 2019</ref>

[[Durham University]]<ref>[https://www.dur.ac.uk/mathematical.sciences/undergraduate/apply/] How to Apply, University of Durham website. Retrieved 19 April 2019</ref> and [[Lancaster University]]<ref>[https://www.lancaster.ac.uk/maths/study/undergraduate/our-offers/] Our Offers, Lancaster University website. Retrieved 19 April 2019</ref> began using the test in 2016, with the [[University of Warwick]],<ref>[https://warwick.ac.uk/fac/sci/maths/admissions/ug/aeastep] MAT, TMUA and STEP, the University of Warwick website. Retrieved 19 April 2019</ref> the [[University of Sheffield]]<ref>[https://www.sheffield.ac.uk/maths/prospectiveug/apply/further-maths] Further Mathematics A Level, TMUA and STEP, The University of Sheffield website. Retrieved 19 April 2019</ref> and the [[University of Southampton]] recognising the test in 2017, and the [[London School of Economics and Political Science]] (LSE)<ref>[http://www.lse.ac.uk/study-at-lse/Undergraduate/Prospective-Students/How-to-Apply/Admissions-Information?from_serp=1] Admissions Information, LSE website. Retrieved April 19, 2019.</ref> and [[Cardiff University]] in 2018 <ref>[https://www.cardiff.ac.uk/study/undergraduate/applying/policies-and-procedures/qualification-acceptance] Qualifications accepted by Cardiff University, Cardiff University website. Retrieved 19 April 2019</ref>

Research indicates that the test has good predictive validity, with good correlation between candidates' scores in the test and their performance in their exams at the end of first year university study. There is also correlation between A-level Further Maths performance and performance in the test.<ref name=":0" />

== Changes ==
Before 2024, the test was administered by [[Cambridge Assessment Admissions Testing]], but since the 2024 round, it has been adminstered by [[Pearson Vue]] instead. Candidates now complete the exam in a Pearson test center, when the previously would have sat the test at their school or at a registered test centre. Under the new format, mathematical working is completed in booklets of laminated paper using whiteboard markers, where candidates may request new booklets for writing in when needed.

==Test format and specification==
The Test of Mathematics for University Admission is a paper-based 2 hour and 30 minute long test, which is to be completed without dictionaries or calculators. It has two papers which are taken consecutively:

'''Paper 1: Mathematical Thinking	'''

Paper 1 has 20 multiple-choice questions, with 75 minutes allowed to complete the paper. This paper assesses a candidate’s ability to apply their knowledge of mathematics in new situations. It comprises a core set of ideas from Pure Mathematics. These ideas reflect those that would be met early on in a typical A Level Mathematics course: algebra, basic functions, sequences and series, coordinate geometry, trigonometry, exponentials and logarithms, differentiation, integration, graphs of functions. In addition, knowledge of the GCSE curriculum is assumed.<ref>[https://www.admissionstesting.org/Images/314861-test-of-mathematics-for-university-admission-test-specification.pdf] Test of Mathematics for University Admission - Specification for October 2018 retrieved 22 April 2019</ref>

'''Paper 2: Mathematical Reasoning	'''

Paper 2 has 20 multiple-choice questions, with 75 minutes allowed to complete the paper. The second paper assesses a candidate’s ability to justify and interpret mathematical arguments and conjectures, and deal with elementary concepts from logic. It assumes knowledge of the Paper 1 specification and, in addition, requires students to have some knowledge of the structure of proof and basic logical concepts.

==Scoring==
There is no pass/fail for the test, however a higher score will generally improve the candidate's chances of being admitted to their university of choice. Candidates’ scores is the total number of correct answers given in both papers. As it is multiple choice, working out is not counted. Each question has the same weighting, and no penalties are given for incorrect answers. Raw scores are converted to a scale of 1.0 to 9.0 (with 9.0 being the highest). A score is also reported for each of the two papers (also reported on the 1.0 to 9.0 scale), but these are for candidate information only and do not form part of the formal test result.<ref>{{Cite web |title=TMUA Scoring: What Is A Good TMUA Score? |url=https://www.uniadmissions.co.uk/tmua/guides/tmua-scoring-and-results/ |access-date=2022-11-04 |website=UniAdmissions: The Oxbridge Experts |language=en-GB}}</ref>{{Unreliable source?|date=October 2024}}

==Timing and results==
Since 2024, the test is made available twice a year, first in late October or early November and secondly in January (Previously, it used to be just in October). Entry for the test typically opens in September and candidates must be registered by early October. Results are released in late November. Candidates can access their results online and share them with their chosen institutions.

== Preparation ==
Students generally spend several weeks preparing for the TMUA exam. There are various different preparation materials available for students wanting to get ready for the exam such as textbooks, courses and online materials.<ref>{{Cite web |title=TMUA Tuition Programme |url=https://www.uniadmissions.co.uk/ctmua/tuition/ |access-date=2022-10-10 |website=UniAdmissions: The Oxbridge Experts |language=en-GB}}</ref> Completing [[Past paper|past papers]] is generally agreed to be a highly effective means of preparing for the test, as they are directly representative of what the exam is like. The past papers are freely available from the exam administrator, and various other sources. Answer keys are also released alongside TMUA past papers.<ref>{{Cite web |title=TMUA Past Papers Collection (2016 - 2021) |url=https://exams.ninja/tmua/past-papers/ |access-date=2022-11-07 |website=Exams Ninja |language=en-US}}</ref>

== References ==

{{Reflist}}

== External links ==
* http://www.admissionstesting.org Cambridge Assessment Admissions Testing

{{University admissions tests in the United Kingdom}}

[[Category:Entrance examinations]]
[[Category:Mathematics education in the United Kingdom]]
[[Category:Mathematics tests]]
[[Category:Standardized tests]]
[[Category:University of Cambridge examinations]]


text:
# Parco nazionale Rakiura
Il Parco nazionale Rakiura è un parco nazionale della Nuova Zelanda. Si trova sull'Isola Stewart, il cui nome ufficiale è Stewart Island/Rakiura.
Rakiura in lingua māori significa "terra dal cielo brillante", con riferimento alle aurore polari frequenti nell'isola durante i mesi invernali.
Istituito nel 2002 è il più recente dei parchi nazionali del paese.

## Geografia
Il parco comprende l'85% circa del territorio dell'isola Stewart con i suoi circa 400 abitanti. L'isola di Stewart è separata dall'Isola del Sud dallo stretto di Foveaux le cui acque sono spesso burrascose, fattore che ha contribuito a preservare la biodiversità del parco.
Il punto più elevato è il Mount Anglem/Hananui (980 m s.l.m.).

wikiname: itwiki

title: Parco nazionale Rakiura

in_language: it

wikitext:
{{S|aree naturali protette della Nuova Zelanda}}
{{Area protetta
|nomearea = Parco nazionale Rakiura
|nomeoriginale = Rakiura National Park
|immagine = Stewart Island 28.jpg
|linkmappa =
|pxMappa =
|didascalia = [[Isola Stewart]]
|tipoarea = Parco nazionale
|stato = {{NZL}}
|statofederato =
|regione =
|provincia =
|comuni =
|euap =
|classif-internaz = II
|provvedimenti istitutivi =
|superficieterrakm =
|superficieterra =
|superficiemare =
|gestore = [[Department of Conservation (Nuova Zelanda)]]
|presidente =
|linkmappa2 =
|pxMappa2 =
}}

Il '''Parco nazionale Rakiura''' è un [[parco nazionale]] della [[Nuova Zelanda]]. Si trova sull'[[Isola Stewart]], il cui nome ufficiale è ''Stewart Island/Rakiura''.
Rakiura in [[lingua māori]] significa "terra dal cielo brillante", con riferimento alle [[aurora polare|aurore polari]] frequenti nell'isola durante i mesi invernali.

Istituito nel 2002<ref>{{cita web|url=http://rakiuranationalpark.nz/|titolo=This is Rakiura|lingua=en|accesso=27 aprile 2020|dataarchivio=14 gennaio 2020|urlarchivio=https://web.archive.org/web/20200114031407/http://rakiuranationalpark.nz/|urlmorto=sì}}</ref> è il più recente dei parchi nazionali del paese.

== Geografia ==
Il parco comprende l'85% circa del territorio dell'isola Stewart con i suoi circa 400 abitanti. L'isola di Stewart è separata dall'Isola del Sud dallo [[stretto di Foveaux]] le cui acque sono spesso burrascose, fattore che ha contribuito a preservare la biodiversità del parco.

Il punto più elevato è il Mount Anglem/Hananui (980 m s.l.m.).

==Note==
<references/>

== Voci correlate ==
* [[Parchi nazionali della Nuova Zelanda]]

== Altri progetti ==
{{interprogetto}}

== Collegamenti esterni ==
* {{cita web|url=https://www.doc.govt.nz/parks-and-recreation/places-to-go/southland/places/stewart-island-rakiura/rakiura-national-park/|titolo=Rakiura national Park|lingua=en}}

{{Controllo di autorità}}
{{Portale|Nuova Zelanda}}

[[Categoria:Parchi nazionali della Nuova Zelanda|Rakiura]]

title: Rakiura National Park

Rakiura National Park: Isola Stewart

Tipo di area: Parco nazionale

Class. internaz.: II

Stati: Nuova Zelanda


text:
# Onipresença
A onipresença (português brasileiro) ou omnipresença (português europeu) é a capacidade de estar em todos os lugares ao mesmo tempo. Em teologia, a onipresença é um atributo divino segundo o qual Deus está presente em todos os pontos da criação. Em conjunto à simplicidade divina, pode-se dizer que Deus está totalmente presente em cada ponto do universo.
A palavra "omnipresença" vem do latim omni, que significa "todo", e praesentia, que significa "presença" ou "presente"
O conceito não se confunde com o conceito de panteísmo que é a crença de que absolutamente tudo e todos compõem um Deus abrangente e imanente ou que o Universo (ou a Natureza) e Deus são idênticos. Sendo assim, os adeptos dessa posição, os panteístas, não acreditam num deus pessoal, antropomórfico ou criador. Já a onipresença é um atributo divino que significa que Deus está presente em todos os lugares ao mesmo tempo. Portanto, enquanto o panteísmo afirma que tudo é Deus e Deus é tudo, a onipresença afirma que Deus está presente em todos os lugares ao mesmo tempo.

wikiname: ptwiki

title: Onipresença

in_language: pt

wikitext:
{{Sem notas|data=agosto de 2020}}
{{Deus}}
A {{PBPE|onipresença|omnipresença}} é a capacidade de estar em todos os lugares ao mesmo tempo. Em [[Teologia sistemática|teologia]], a onipresença é um [[atributo divino]] segundo o qual [[Deus]] está presente em todos os pontos da [[Criação (teologia)|criação]]<ref>{{Citar web|ultimo=Conegero|primeiro=Daniel|url=https://estiloadoracao.com/o-que-significa-onipresenca/|titulo=O Que Significa Onipresença? Deus é Onipresente?|data=2017-03-31|acessodata=2023-03-29|website=Estilo Adoração - Estudos Bíblicos e Devocionais|lingua=pt-BR}}</ref>. Em conjunto à [[simplicidade divina]], pode-se dizer que Deus está ''totalmente'' presente em cada ponto do universo.

A palavra "omnipresença" vem do [[latim]] ''omni'', que significa "todo", e ''praesentia'', que significa "presença" ou "presente"<ref>{{Citar web|ultimo=Conegero|primeiro=Daniel|url=https://estiloadoracao.com/o-que-significa-onipresenca/|titulo=O Que Significa Onipresença? Deus é Onipresente?|data=2017-03-31|acessodata=2023-03-29|website=Estilo Adoração - Estudos Bíblicos e Devocionais|lingua=pt-BR}}</ref>

O conceito não se confunde com o conceito de [[panteísmo]] que é a crença de que absolutamente tudo e todos compõem um Deus abrangente e imanente ou que o Universo (ou a [[Natureza]]) e Deus são idênticos. Sendo assim, os adeptos dessa posição, os panteístas, não acreditam num deus pessoal, [[Antropomorfismo|antropomórfico]] ou criador. Já a onipresença é um atributo divino que significa que Deus está presente em todos os lugares ao mesmo tempo. Portanto, enquanto o panteísmo afirma que tudo é Deus e Deus é tudo, a onipresença afirma que Deus está presente em todos os lugares ao mesmo tempo<ref>{{Citar web|ultimo=Mizi -|primeiro=-|url=http://www.ad-infinitum.cc/2008/11/unidade-onipresena-e-pantesmo-parte.html|titulo=Unidade, Onipresença e Panteísmo - Parte Final|acessodata=2023-03-29|lingua=pt-BR}}</ref>.

{{Referências}}

== Referências Bibliográficas==
*KUIPER, D. H. ''[http://www.reformedwitness.org/pmphltlst/Attributes/Omnipresence.html The Omnipresence of God]''.
*''[http://www.monergismo.com/textos/atributos_deus/onipresenca_onipotencia_genebra.htm Onipresença e Onipotência]'' (nota da Bíblia de Estudo de Genebra).

{{esboço-teologia}}
{{Deus2}}
{{Portal3|Religião|Filosofia}}

[[Categoria:Teontologia]]
[[Categoria:Terminologia filosófica]]
[[Categoria:Atributos de Deus na teologia cristã]]
[[Categoria:Superlativos]]


text:
# De Proefbrouwerij
De Proefbrouwerij è un birrificio fiammingo fondato nel 1996 da Dirk Naudts e sua moglie Saskia Waerniers. Lo stabilimento si trova nel villaggio di Lochristi, vicino a Gand. Esso opera come birrificio in affitto, producendo varietà di birra per conto di terzi, oltre a produrre le proprie birre. Il birrificio è anche fornito di un centro di ricerca e sviluppo che si concentra sulle tecniche di birrificazione.

## Birre prodotte da De Proef
La brasserie produce il proprio marchio di birre nominato "Reinaert", tra cui si possono trovare: una birra rossa ale  (9%), una birra ambrata ale (7%), una birra tripel (9%), e una Grand Cru (9,5%). Produce inoltre la Bloemenbier, birra aromatizzata con fiori che si trovano a Lochristi.

## Collaborazioni
La birreria funziona prevalentemente come birreria in affitto, e fornisce gli strumenti necessari alla produzione della birra ai produttori minori non dotati di mezzi di produzione propri, o a chi vuole produrre piccole partite sperimentali di birra.

### Birrifici che collaborano con De Proef
- Bell's (USA)
- Mikkeler (Danimarca)
- The Musketeers (Belgio)
- To Øl (Danimarca)
- Prearis (Belgio)

title: De Proefbrouwerij

wikitext:
{{Azienda
| nome = De Proefbrouwereij
| logo =
| immagine = Brouwzaal De Proefbrouwer, Hijfte, België - 20060702.jpg
| didascalia = I laboratori del De Proefbrouwerij
| forma societaria =
| data fondazione = 1996
| forza cat anno =
| luogo fondazione = [[Lochristi]]
| fondatori = Dirk Naudts e Saskia Waerniers
| data chiusura =
| causa chiusura =
| nazione = BEL
| sede = [[Lochristi]]
| controllate =
| persone chiave =
| gruppo =
| settore = alimentare
| prodotti = Birra
| fatturato =
| anno fatturato =
| utile netto =
| anno utile netto =
| dipendenti =
| anno dipendenti =
}}
[[File:Reynaert_bier.jpg|miniatura|Bottiglie da 33 cl di Reinaert Amber e Tripel]]
'''De Proefbrouwerij''' è un [[birrificio]] [[Fiandre|fiammingo]] fondato nel [[1996]] da Dirk Naudts e sua moglie Saskia Waerniers. Lo stabilimento si trova nel villaggio di [[Lochristi]], vicino a [[Gand]]. Esso opera come birrificio in affitto, producendo varietà di birra per conto di terzi<ref>{{Cita web|url=http://www.proefbrouwerij.com/it/wat-doen-wij.htm|titolo=Che cosa facciamo?|accesso=6 marzo 2018|urlarchivio=https://web.archive.org/web/20180307150928/http://www.proefbrouwerij.com/it/wat-doen-wij.htm|dataarchivio=7 marzo 2018|urlmorto=sì}}</ref>, oltre a produrre le proprie birre. Il birrificio è anche fornito di un centro di ricerca e sviluppo<ref>{{Cita web|url=http://www.proefbrouwerij.com/it/onze-oo-afdeling.htm|titolo=Ricerca e sviluppo|accesso=6 marzo 2018|urlarchivio=https://web.archive.org/web/20180307151007/http://www.proefbrouwerij.com/it/onze-oo-afdeling.htm|dataarchivio=7 marzo 2018|urlmorto=sì}}</ref> che si concentra sulle tecniche di birrificazione.<ref>{{Cita libro|cognome=McFarland|nome=Ben|titolo=World's Best Beers: One Thousand Craft Brews from Cask to Glass|url=https://books.google.com/books?id=SHh-4M_QxEsC&pg=PA109|anno=2009|editore=Sterling|isbn=978-1-4027-6694-7|p=109}}</ref>

== Birre prodotte da De Proef ==
La brasserie produce il proprio marchio di birre nominato "Reinaert", tra cui si possono trovare:<ref>{{Cita web|url=https://www.beeradvocate.com/beer/profile/3521/|titolo=|lingua=eng}}</ref> una birra rossa [[Ale (birra)|ale]]  (9%), una birra ambrata ale (7%), una birra tripel (9%), e una Grand Cru (9,5%). Produce inoltre la [[Bloemenbier]], birra aromatizzata con fiori che si trovano a Lochristi.

== Collaborazioni ==
La birreria funziona prevalentemente come birreria in affitto, e fornisce gli strumenti necessari alla produzione della birra ai produttori minori non dotati di mezzi di produzione propri, o a chi vuole produrre piccole partite sperimentali di birra.

=== Birrifici che collaborano con De Proef ===
* Bell's ([[USA]])
* Mikkeler ([[Danimarca]])
* [[The Musketeers]] ([[Belgio]])
* To Øl ([[Danimarca]])
* Prearis ([[Belgio]])

== Note ==
<references />

== Altri progetti ==
{{interprogetto}}

== Collegamenti esterni ==
* {{Collegamenti esterni}}

{{Portale|alcolici}}

[[Categoria:Birrifici belgi]]

title: De Proefbrouwereij

Stato: Belgio

Fondazione: 1996 a Lochristi

Fondata da: Dirk Naudts e Saskia Waerniers

Sede principale: Lochristi

Settore: Alimentare

Prodotti: Birra


text:
# Vitalius buecherli
Vitalius buecherli é uma espécie de aranha pertencente à família Theraphosidae (tarântulas).

title: Vitalius buecherli

wikitext:
{{Info/Taxonomia
| nome = Vitalius buecherli
| cor =pink
| reino = [[Animalia]]
| filo = [[Arthropoda]]
| classe = [[Arachnida]]
| ordem = [[Araneae]]
| família = '''[[Theraphosidae]]'''
| género = '''''Vitalius'''''
| espécie = '''''Vitalius buecherli'''''
}}

'''''Vitalius buecherli''''' é uma [[espécie]] de [[aranha]] pertencente à [[família (biologia)|família]] [[Theraphosidae]] (tarântulas).<ref>{{ITIS|id= 870200|taxon= Vitalius buecherli}}</ref>

== Ver também ==
[[Lista das espécies de Theraphosidae]] (Lista completa das Tarântulas.)

{{Referências}}
{{esboço-aracnídeo}}

[[Categoria:Terafosídeos]]
[[Categoria:!Esboços sobre artrópodes|Aracnídeos]]

title: Classificação científica

Reino: Animalia

Filo: Arthropoda

Classe: Arachnida

Ordem: Araneae

Família: Theraphosidae

Género: Vitalius

Espécie: Vitalius buecherli


text:
# Lampranthus woodburniae
Lampranthus woodburniae är en isörtsväxtart som först beskrevs av L. Bol., och fick sitt nu gällande namn av Nicholas Edward Brown. Lampranthus woodburniae ingår i släktet Lampranthus och familjen isörtsväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

wikiname: svwiki

title: Lampranthus woodburniae

in_language: sv

wikitext:
{{robotskapad|Lsjbot|isörtsväxt|datum=2014-07}}
{{Taxobox
| name = ''Lampranthus woodburniae''
| status =
| image =
| image_caption =
| domain_sv =
| domain =
| regnum_sv = [[Växter]]
| regnum = Plantae
| divisio_sv = [[Kärlväxter]]
| divisio = Tracheophyta
| classis_sv = [[Tvåhjärtbladiga blomväxter]]
| classis = Magnoliopsida
| ordo_sv = [[Nejlikordningen]]
| ordo = Caryophyllales
| familia_sv = [[Isörtsväxter]]
| familia = Aizoaceae
| genus_sv =
| genus = [[Lampranthus]]
| species_sv =
| species = '''Lampranthus woodburniae'''
| taxon = Lampranthus woodburniae
| taxon_authority = (L. Bol.) [[Nicholas Edward Brown|N.E. Br.]]
| range_map =
| range_map_caption = Utbredningsområde
| image2 =
| image2_caption =
| synonyms = ''Mesembryanthemum woodburniae'' <small>L. Bol.</small>
}}

'''''Lampranthus woodburniae'''''<ref name = "C132"/> är en [[isörtsväxter|isörtsväxt]]art som först beskrevs av L. Bol., och fick sitt nu gällande namn av [[Nicholas Edward Brown]]. ''Lampranthus woodburniae'' ingår i [[släkte]]t ''[[Lampranthus]]'' och [[familj (biologi)|familjen]] [[isörtsväxter]].<ref name = "COL"/><ref name = "source"/> Inga underarter finns listade i [[Catalogue of Life]].<ref name = "COL"/>

== Källor ==
<references>
<ref name = "COL">{{webbref |url= http://www.catalogueoflife.org/annual-checklist/2014/details/species/id/16890741|titel= Species 2000 & ITIS Catalogue of Life: 2014 Annual Checklist.|hämtdatum= 26 May 2014 |författare= Roskov Y., Kunze T., Orrell T., Abucay L., Paglinawan L., Culham A., Bailly N., Kirk P., Bourgoin T., Baillargeon G., Decock W., De Wever A., Didžiulis V. (ed)|datum= 2014|verk= |utgivare=Species 2000: Reading, UK.}}</ref>
<ref name = "C132">N.E. Br., 1930 ''In: Gard. Chron., Ser. III. 87: 212''</ref>
<ref name = "source">{{Webbref |url=http://worldplants.webarchiv.kit.edu/ |titel=World Plants: Synonymic Checklists of the Vascular Plants of the World |hämtdatum=2014-07-18 |arkivurl=https://web.archive.org/web/20190318221109/http://worldplants.webarchiv.kit.edu/ |arkivdatum=2019-03-18 }}</ref>
</references>

[[Kategori:Isörtsväxter]]
[[Kategori:Lampranthus|woodburniae]]

title: Systematik

Domän: Eukaryoter · Eukaryota

Rike: Växter · Plantae

Division: Kärlväxter · Tracheophyta

Klass: Tvåhjärtbladiga blomväxter · Magnoliopsida

Ordning: Nejlikordningen · Caryophyllales

Familj: Isörtsväxter · Aizoaceae

Släkte: Lampranthus

Art: Lampranthus woodburniae

title: Vetenskapligt namn

Vetenskapligt namn: § Lampranthus woodburniae

Auktor: (L. Bol.) N.E. Br.

title: Synonymer

Synonymer: Mesembryanthemum woodburniae L. Bol.


text:
# Syzygium tephrodes
Syzygium tephrodes är en myrtenväxtart som först beskrevs av Henry Fletcher Hance, och fick sitt nu gällande namn av Elmer Drew Merrill och Lily May Perry. Syzygium tephrodes ingår i släktet Syzygium och familjen myrtenväxter.
Artens utbredningsområde är Hainan (Kina). Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

title: Syzygium tephrodes

wikitext:
{{robotskapad|Lsjbot|myrtenväxt|datum=2014-08}}
{{Taxobox
| name = ''Syzygium tephrodes''
| status =
| image =
| image_caption =
| domain_sv =
| domain =
| regnum_sv = [[Växter]]
| regnum = Plantae
| divisio_sv = [[Kärlväxter]]
| divisio = Tracheophyta
| classis_sv = [[Tvåhjärtbladiga blomväxter]]
| classis = Magnoliopsida
| ordo_sv = [[Myrtenordningen]]
| ordo = Myrtales
| familia_sv = [[Myrtenväxter]]
| familia = Myrtaceae
| genus_sv =
| genus = [[Syzygium]]
| species_sv =
| species = '''Syzygium tephrodes'''
| taxon = Syzygium tephrodes
| taxon_authority = ([[Henry Fletcher Hance|Hance]]) [[Elmer Drew Merrill|Merr.]] & [[Lily May Perry|L.M.Perry]]
| range_map =
| range_map_caption = Utbredningsområde
| image2 =
| image2_caption =
| synonyms = ''Eugenia tephrodes'' <small>[[Henry Fletcher Hance|Hance]]</small>
}}

'''''Syzygium tephrodes'''''<ref name = "C132"/> är en [[myrtenväxter|myrtenväxt]]art som först beskrevs av [[Henry Fletcher Hance]], och fick sitt nu gällande namn av [[Elmer Drew Merrill]] och [[Lily May Perry]]. ''Syzygium tephrodes'' ingår i [[släkte]]t ''[[Syzygium]]'' och [[familj (biologi)|familjen]] [[myrtenväxter]].<ref name = "COL"/><ref name = "source"/>

Artens utbredningsområde är [[Hainan]] ([[Kina]]).<ref name = "COL"/> Inga underarter finns listade i [[Catalogue of Life]].<ref name = "COL"/>

== Källor ==
<references>
<ref name = "COL">{{webbref |url= http://www.catalogueoflife.org/annual-checklist/2014/details/species/id/9731151|titel= Species 2000 & ITIS Catalogue of Life: 2014 Annual Checklist.|hämtdatum= 26 May 2014 |författare= Roskov Y., Kunze T., Orrell T., Abucay L., Paglinawan L., Culham A., Bailly N., Kirk P., Bourgoin T., Baillargeon G., Decock W., De Wever A., Didžiulis V. (ed)|datum= 2014|verk= |utgivare=Species 2000: Reading, UK.}}</ref>
<ref name = "C132">Merr. & L.M.Perry, 1938 ''In: J. Arnold Arbor. 19: 223''</ref>
<ref name = "source">[http://apps.kew.org/wcsp/home.do WCSP: World Checklist of Selected Plant Families]</ref>
</references>

[[Kategori:Myrtenväxter]]
[[Kategori:Syzygium|tephrodes]]

title: Systematik

Ordning: Myrtenordningen · Myrtales

Familj: Myrtenväxter · Myrtaceae

Släkte: Syzygium

Art: Syzygium tephrodes

title: Vetenskapligt namn

Vetenskapligt namn: § Syzygium tephrodes

Auktor: (Hance) Merr. & L.M.Perry

title: Synonymer

Synonymer: Eugenia tephrodes Hance


text:
# Ocepesuchus
Ocepesuchus — це вимерлий рід гавіалоїдних крокодилів, споріднених із сучасними гаріалами. Мешкав у пізній крейді Марокко. Описаний Жувом та його колегами в 2008 році, типовий вид — O. eoafricanus, конкретна назва якого означає «світанковий африканський» у зв’язку з його великим віком порівняно з іншими африканськими крокодилами. У Ocepesuchus була довга морда трубчастої форми, ширша, ніж висока. Це найстаріший відомий справжній крокодил з Африки.
Ocepesuchus заснований на OCP DEK-GE 45, подрібненому, але переважно повному черепі з порід пізнього маастрихтського (пізньокрейдяного) періоду в басейні Улед-Абдун, неподалік від Khouribga, Марокко. Індивід трактується як малий дорослий. Кінець морди і частина нижньої поверхні черепа відсутні. Збережена частина має довжину трохи більше 25 сантиметрів і близько 12 см завширшки по задньому краю, але морда звужується менше ніж на третину. Жув і його колеги виконали кладистичний аналіз, включивши свій новий таксон, і виявили, що Ocepesuchus є гавіалоїдом.
Філогенетичне дослідження 2022 року Iijima et al. відновлено Ocepesuchus в Gavialinae, глибоко в Gavialoidea.

wikiname: ukwiki

title: Ocepesuchus

in_language: uk

wikitext:
{{Automatic taxobox
| fossil_range = {{fossilrange|Late Cretaceous}}
| taxon = Ocepesuchus
| authority = Jouve ''et al.'', 2008
| type_species = {{вимер}}'''''Ocepesuchus eoafricanus'''''
| type_species_authority = Jouve ''et al.'', 2008
}}
'''''Ocepesuchus''''' — це вимерлий [[рід (біологія)|рід]] гавіалоїдних крокодилів, споріднених із сучасними гаріалами. Мешкав у пізній крейді Марокко. Описаний Жувом та його колегами в 2008 році, типовий вид — ''O. eoafricanus'', конкретна назва якого означає «світанковий африканський» у зв’язку з його великим віком порівняно з іншими африканськими крокодилами. У ''Ocepesuchus'' була довга морда трубчастої форми, ширша, ніж висока. Це найстаріший відомий справжній крокодил з Африки<ref name=SJetal08>{{cite journal |last=Jouve |first=Stéphane |author2=Bardet, Nathalie |author3=Jalil, Nour-Eddine |author4=Suberbiola, Xabier Pereda |author5=Bouya |author6=Baâda |author7= Amaghzaz, Mbarek  |year=2008 |title=The oldest African crocodylian: phylogeny, paleobiogeography, and differential survivorship of marine reptiles through the Cretaceous-Tertiary Boundary |journal=Journal of Vertebrate Paleontology |volume=28 |issue=2 |pages=409–421 |doi=10.1671/0272-4634(2008)28[409:TOACPP]2.0.CO;2 }}</ref><ref>Other crocodile-like animals from older strata in Africa, like ''[[Sarcosuchus]]'', are not true crocodilians, but related animals.</ref>.

''Ocepesuchus'' заснований на OCP DEK-GE 45, подрібненому, але переважно повному черепі з порід пізнього маастрихтського (пізньокрейдяного) періоду в басейні [[Улед-Абдун]], неподалік від Khouribga, Марокко. Індивід трактується як малий дорослий. Кінець морди і частина нижньої поверхні черепа відсутні. Збережена частина має довжину трохи більше 25 сантиметрів і близько 12 см завширшки по задньому краю, але морда звужується менше ніж на третину. Жув і його колеги виконали кладистичний аналіз, включивши свій новий таксон, і виявили, що Ocepesuchus є гавіалоїдом<ref name=SJetal08/>.

Філогенетичне дослідження 2022 року Iijima et al. відновлено ''Ocepesuchus'' в Gavialinae, глибоко в Gavialoidea<ref name="Iijima2022">{{cite journal | authors = Iijima M, Qiao Y, Lin W, Peng Y, Yoneda M, Liu J |year=2022 | title = An intermediate crocodylian linking two extant gharials from the Bronze Age of China and its human-induced extinction |journal=Proceedings of the Royal Society B: Biological Sciences |volume=289 |issue=1970 |pages=Article ID 20220085 |doi=10.1098/rspb.2022.0085 }}</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Crocodilia|G.}}
{{Taxonbar|from=Q21078837|from2=Q7076278}}

[[Категорія:Вимерлі плазуни Африки]]
[[Категорія:Вимерлі тварини, описані 2008]]
[[Категорія:Роди плазунів]]
[[Категорія:Фауна крейдяного періоду]]

title: Біологічна класифікація

Царство: Тварини (Animalia)

Тип: Хордові (Chordata)

Клас: Плазуни (Reptilia)

Клада: Архозаври (Archosauria)

Ряд: Крокодилоподібні (Crocodilia)

Надродина: Gavialoidea

Рід: †Ocepesuchus · Jouve et al., 2008

title: Типовий вид

Типовий вид: †Ocepesuchus eoafricanus · Jouve et al., 2008


text:
# Dominick Brascia
Dominick Brascia (ur. 29 maja 1957 w Staten Island, zm. 26 listopada 2018 w  Bozeman) – amerykański aktor i reżyser filmowy, spiker radiowy.
W 1984 zadebiutował na ekranie rolą w filmie Nie igraj z ogniem (They're Playing with Fire). Rok później zaangażowano go do serialu Otherworld, w którym wcielił się w postać Hoberta Racksa w odcinku pt. The Zone Troopers Build Men. Tego samego roku zagrał Joeya, upośledzonego i brutalnie zamordowanego wychowanka zakładu poprawczego dla trudnej młodzieży, w piątej części Piątku trzynastego – Nowym początku. Dwukrotnie pojawił się też w serialu Nieustraszony (1984, 1985). Z lat osiemdziesiątych pamiętny jest też jego udział w horrorze komediowym Raz ugryziona (Once Bitten) z 1985 roku oraz filmie Zły śmiech (Evil Laugh, 1988), którego Brascia był zresztą reżyserem, producentem i współscenarzystą.
Lata dziewięćdziesiąte to dla Dominicka pasmo niepowodzeń na froncie aktorskim. Od 2003 Brascia pracował jako spiker radiowy.
Corey Feldman w filmie dokumentalnym (My) Truth: The Rape of Two Coreys oskarżył Dominicka Brascię o molestowanie seksualne Coreya Haima i pedofilię.

title: Dominick Brascia

wikitext:
{{Aktor infobox
 |imię i nazwisko           = Dominick Brascia
 |imię i nazwisko org       =
 |grafika                   =
 |opis grafiki              =
 |alt grafiki               =
 |prawdziwe imię i nazwisko =
 |data urodzenia            = 29 maja 1957
 |miejsce urodzenia         = [[Staten Island]]
 |data śmierci              = 26 listopada 2018
 |miejsce śmierci           = [[Bozeman]]
 |zawód                     = aktor, reżyser filmowy, spiker radiowy
 |współmałżonek             =
 |lata aktywności           = 1984–2001
 |zespół artystyczny        =
 |odznaczenia               =
 |faksymile                 =
 |opis faksymile            =
 |commons                   =
 |wikicytaty                =
 |www                       =
}}
'''Dominick Brascia''' (ur. [[29 maja]] [[1957 w filmie|1957]]<ref name="articlebio">{{Cytuj stronę| url =http://articlebio.com/dominick-brascia|tytuł =Dominick Brascia|opublikowany =Articlebio|język=en|data dostępu =2020-03-10| archiwum =http://archive.is/LCA3j| zarchiwizowano =2020-03-10}}</ref> w [[Staten Island]], zm. [[26 listopada]] [[2018 w filmie|2018]] w  [[Bozeman]]) – amerykański aktor i reżyser filmowy, [[Prezenter|spiker radiowy]]<ref>{{cytuj stronę|url=https://www.listal.com/dominick-brascia|tytuł=Dominick Brascia|opublikowany=Listal|język=en|data dostępu=2020-03-10}}</ref>.

W 1984 zadebiutował na ekranie rolą w filmie ''Nie igraj z ogniem'' (''They're Playing with Fire''). Rok później zaangażowano go do serialu ''Otherworld'', w którym wcielił się w postać Hoberta Racksa w odcinku pt. ''The Zone Troopers Build Men''. Tego samego roku zagrał Joeya, upośledzonego i brutalnie zamordowanego wychowanka zakładu poprawczego dla trudnej młodzieży, w piątej części ''[[Piątek, trzynastego (seria)|Piątku trzynastego]]'' – ''[[Piątek, trzynastego V: Nowy początek|Nowym początku]]''. Dwukrotnie pojawił się też w serialu ''[[Nieustraszony (serial telewizyjny 1982)|Nieustraszony]]'' (1984, 1985). Z lat osiemdziesiątych pamiętny jest też jego udział w horrorze komediowym ''Raz ugryziona'' (''Once Bitten'') z 1985 roku oraz filmie ''Zły śmiech'' (''Evil Laugh'', 1988), którego Brascia był zresztą reżyserem, producentem i [[scenarzysta|współscenarzystą]].

Lata dziewięćdziesiąte to dla Dominicka pasmo niepowodzeń na froncie aktorskim. Od 2003 Brascia pracował jako [[Prezenter|spiker radiowy]]<ref name="campblood">{{Cytuj stronę| url =http://www.campblood.net/Interviews/dominick.htm|autor=Kat (2003-06-10)|tytuł =Interview with Dominick Brascia |opublikowany =Camp Blood|język=en|data dostępu =2020-03-10| archiwum =http://archive.is/AIeDP| zarchiwizowano =2020-03-10}}</ref>.

[[Corey Feldman]] w filmie dokumentalnym ''(My) Truth: The Rape of Two Coreys'' oskarżył Dominicka Brascię o [[molestowanie seksualne]] [[Corey Haim|Coreya Haima]] i [[Pedofilia|pedofilię]]<ref>{{cytuj stronę|url=https://film.interia.pl/wiadomosci/news-charlie-sheen-oskarzony-o-molestowanie-seksualne,nId,4373621#iwa_source=plista|tytuł=Charlie Sheen oskarżony o molestowanie seksualne|opublikowany=[[Interia.pl]]|język=pl|data dostępu=2020-03-10| archiwum =http://archive.is/dDYyp| zarchiwizowano =2020-03-10}}</ref><ref name="heavy">{{Cytuj stronę| url =https://heavy.com/entertainment/2017/11/dominick-brascia-corey-haim-sexual-abuse/|autor=Effie Orfanides (2017-11-08)|tytuł=Dominick Brascia: 5 Fast Facts You Need to Know|opublikowany=Heavy.com|język=en|data dostępu=2020-03-10| archiwum =http://archive.is/OPwWP| zarchiwizowano =2020-03-10}}</ref>.

== Przypisy ==
{{Przypisy}}

== Linki zewnętrzne ==
* {{IMDb|osoba|0105350|Dominick Brascia}}
* {{Filmweb|osoba|235699|Dominick Brascia}}

{{SORTUJ:Brascia, Dominick}}
[[Kategoria:Amerykańscy aktorzy filmowi]]
[[Kategoria:Amerykańscy aktorzy telewizyjni]]
[[Kategoria:Amerykańscy reżyserzy filmowi]]
[[Kategoria:Amerykańscy producenci filmowi]]
[[Kategoria:Amerykańscy scenarzyści XX wieku]]
[[Kategoria:Urodzeni w 1957]]
[[Kategoria:Zmarli w 2018]]
[[Kategoria:Ludzie urodzeni w Staten Island]]

title: Dominick Brascia

Data i miejsce urodzenia: 29 maja 1957 · Staten Island

Data i miejsce śmierci: 26 listopada 2018 · Bozeman

Zawód: aktor, reżyser filmowy, spiker radiowy