text:
# 同人少女JB
『同人少女JB』（どうじんしょうじょジェイビー）は、一本木蛮による日本の漫画作品。双葉社の漫画アクション公式サイトがウェブコミック配信サイト『Web漫画アクション堂』としてリニューアルされた際に連載開始した漫画の一つで、2011年10月18日配信分で全6話を以って第一部を完結、翌2012年6月より第二部を連載。同サイトが2013年4月に「WEBコミックハイ!」と合併し「WEBコミックアクション」にリニューアル後も連載は継続し2013年11月22日に完結。

## 概要
「おたく」という言葉がまだ一般に知られていなかった1982年の日本を舞台に、漫画やアニメなどを愛好する少女を描くストーリー漫画である。携帯電話やインターネットといった情報取得手段の無かった時代、雑誌のイラスト投稿者だった主人公は専門誌などの情報を頼りに同人誌の購読、コスプレ、同人誌即売会参加と同人活動の幅を拡げていく。
元々別作品の構想を持っていた著者が、自分の作風に合う読者層を持つ漫画アクション編集部にネームを持ち込みした際、それに応じた同世代の編集者からの提案を受けて執筆を始めた作品である。一本木蛮自身の過去を基にした半自伝的作品であり、島本和彦の『アオイホノオ』と同種の作品であると著者自身も認めている。また、本作の執筆に当たり島本から各話毎に助言を受けており、単行本第1巻巻末には一本木と島本による対談も収録された。単行本第3巻には安彦良和がコメント入りイラストを寄稿、島本のほか著者旧知の寺島令子や奥田ひとしら16名がそれぞれ1〜2カットを寄せた。単なる「80年代を舞台にしたオタク漫画」に留まらず、当時知られた漫画・アニメ・特撮・ドラマ及び漫画家・歌手・俳優などが実名で言及される他、「Dカップなどサイズの大きなブラジャーは流通が少なく高価」とか「学生カバンにカラーテープを貼るのは『喧嘩を買う』意思表示」といった当時の世相をつぶさに再現する作品でもある。
コミックス4巻は「to be continued to 同人少女GT」という文字で締めくくられており、続編の意欲をうかがうことができるが、2014年5月現在、連載はされていない。

## あらすじ
※単行本第1巻に収録された第一部（第6話まで）のあらすじ。
1982年春、カトリック系女子高・田園都市双葉高校で今年受験生となる藪木珠理は、「八吹十兵衛」（ジューベエ）のペンネームを使いアニメ誌や学年誌へのイラスト投稿を趣味としていた。彼女は、一様に聖子ちゃんカットの同級生たちからは浮いていたものの、親友のミーくんとの漫画・アニメ談義に花を咲かせ、それなりに充実した生活を送っていた。
そんなある日、ジューベエは大手書店の裏路地で奇妙な書店を見つける。バイク雑誌と絵本と漫画しか置いていないその小さな店で、ジューベエは漫画の好みが自分とよく似た2人の男性、星野と副田に出遭う。後日、ジューベエはその書店で「同人誌」を見つけるが、その内容は彼女の想像と違いキャラクターを使ったパロディだった。雑誌などで目にするものの初めて実物の同人誌を見たジューベエは、自分もそれに参加してみたい「ビョーキのヒト」だと自覚する。同人誌を作成したのは副田で、それに参加したいジューベエと、雑誌投稿者としての実力を持ち趣味の合う彼女を勧誘したい副田の想いは一致し、ジューベエは同人誌作りに参加することになる。
一方で、その頃ジューベエにはもう一つの関心事があった。アニメ誌のイベント記事に掲載された、アニメキャラクターの仮装（後のコスプレ）である。そうしたイベントにいつか参加したいと思う彼女は、ミーくんと共に衣装の制作を進めていた。程なく「コミケット」が川崎市で開催されることを知った彼女たちは電話帳と地図で会場となる川崎市民プラザの住所を調べ、イベントに赴いた。早速、自らは「ラムちゃん」に扮して同じく「ランちゃん」に扮したミーくんと会場を楽しむジューベエだったが、2人でステージに乗せられた際、誤って片方の乳首を露出してしまう。その場は何とか切り抜けた彼女だが、恥ずかしさを笑いに昇華しようと『ファンロード』に送った1枚の投稿ハガキが、やがて彼女の将来を変えることになるのだった。

## 登場人物
※単行本第2巻収録の第12話までの登場人物及びその情報。
藪木珠理（やぶき じゅり）この漫画の主人公で、物語の開始時は田園都市双葉高等学校3年の女子生徒。1982年3月28日時点で17歳。漫画研究部（マン研）の創始者であり前・部長（3年進級に伴い退任）。「八吹十兵衛」（やぶき じゅうべえ）のペンネームを使うハガキ職人で、ミーくんら友人・知人からも「ジューベエ」と呼ばれる。男性名の理由は「女性だからと甘く見られずに“男のロマン”やお色気イラストを描きたい」から。但し、絵を描くのはあくまで趣味であり、それを仕事などにはしたくないと考えている。『あしたのジョー』や『うる星やつら』、永井豪作品などの少年漫画や少年向けアニメを好み、しばしばそうした作品の名場面を再現した遊びをする。松濤館流空手の心得（緑帯）があるためか、部室でスクワットしたりミーくん宅で空気椅子しながら漫画雑誌を読むといった体力トレーニングをする習慣を持つ。グラマーな体型で、身体に合わないサイズの下着を着けざるを得ないのが悩み。家族構成は医科大学教授の父と、母、アキオという弟が居る。一本木のアシスタントだった環望の『ハード・ナード・ダディ』には主人公のエロ漫画家の師匠として現在の一本木をモデルとした矢吹十兵衛が登場している。
ミーくんジューベエの親友。セミロングの髪型で眼鏡をかけた女生徒。ジューベエと同じく漫画やアニメを愛好し、夕方5時半台に放送されるアニメを、よく学校帰りに自宅に立ち寄る彼女と視聴する。ジューベエの“ごっこ遊び”に付き合ったりもする一方、何かと暴走しがちな彼女をなだめたり、男性に対し無防備な彼女を心配するなど、良き理解者である。著者によれば、実際には3人の友人が個別に果たした役割をまとめて持たせたキャラクターであるという。
副田千万（ふくだ かずま）ジューベエが「BOOKS AB」で知り合った常連客の一人で、眼鏡を額に乗せた男子学生。OK大付属高校3年生、同マン研部部長。但し留年しており、かつて同期だった大学生OBが居る。漫画の好みがジューベエとよく似ており、話が合う。また、投稿者としての彼女も知っており、自ら主宰する同人誌「ラムアタック」の執筆者として彼女を迎えた。ボディビル部にも属し、川崎のコミケットではグインの仮装でその肉体を披露し、ジューベエを感心させた。著者によれば、実在の知人がモデルとされる。
星野（ほしの）ジューベエが「BOOKS AB」で知り合った常連客の一人。営業職の社会人で、バイク乗り。ジューベエや副田と漫画の趣味が似ているが、社会人と学生の違いから話の合わない点もある。何とか彼女を口説こうとし、副田には軽い恋敵意識を持つ。
マスタージューベエが第2話で立ち寄って以来通う書店「BOOKS AB」の店主。茶髪で眼鏡をかけた男性。自らトライアラーに乗るバイク好き。6歳の息子が居る。「自分の好むものと客の好むもの以外は置かない」方針で限られた種類の本と、バイク部品やクワガタムシなど書店としては風変わりな品揃えをする。店に副田の同人誌を置いたりもしているが、同人活動に対し深い理解を持つわけではない。BOOKS ABは、著者によれば実在した書店がモデルとされる。

### 世界観・用語
田園都市双葉高等学校（でんえんとしふたばこうとうがっこう）ジューベエやミーくんらの通う女子高。通称「田双」（でんふた）。カトリック系の私立高校で、制服の着用方法や生徒の素行に対して厳しい校則を持つ。
マニア、ビョーキ共に後の「おたく」に相当する語。漫画やアニメなどを愛好する人々を「マニア」、それが高じて同人活動を行う人を「ビョーキ」または「ビョーキの人」と呼ぶ。但し「おたく」ほど一般化せず、それらの愛好者同士のみで使われたため、否定的な意味合いはあまり無い。作中では「マニア」と言われたら「マニアではなく熱心なファンだ」と返すのが通例とされ、「ビョーキ」と言われて謙遜する人こそ“本物”だと描写される。

## 書誌情報
- 一本木蛮『同人少女JB』双葉社〈ACTION COMICS〉、全4巻
  1. 2011年12月27日 第1刷発行（2011年12月27日発売[11]）ISBN 978-4-575-84006-3
  2. 2012年12月27日 第1刷発行（2012年12月27日発売[12]）ISBN 978-4-575-84180-0
  3. 2013年7月26日 第1刷発行（2013年7月26日発売[13]）ISBN 978-4-575-84267-8
  4. 2014年2月28日 第1刷発行（2014年2月28日発売[14]）ISBN 978-4-575-84354-5

wikiname: jawiki

title: 同人少女JB

in_language: ja

wikitext:
{{Infobox animanga/Header
|タイトル=同人少女JB
|画像=
|サイズ=
|説明=
|ジャンル=[[同人]]・[[おたく]]
}}
{{Infobox animanga/Manga
|タイトル=
|作者=[[一本木蛮]]
|作画=
|出版社=[[双葉社]]
|他出版社=
|掲載誌=[[漫画アクション#web漫画アクション堂|Web漫画アクション堂]]<br />⇒[[WEBコミックアクション]]
|レーベル=[[漫画アクション#レーベル|ACTION COMICS]]
|開始号=
|終了号=
|開始日=2011年5月24日
|終了日=2013年11月22日（第2部）
|発表期間=
|巻数=全4巻
|話数=
|その他=
|インターネット=1
}}
{{Infobox animanga/Footer
|ウィキプロジェクト=[[プロジェクト:漫画|漫画]]
|ウィキポータル=[[Portal:漫画|漫画]]
}}
『'''同人少女JB'''』（どうじんしょうじょジェイビー）は、[[一本木蛮]]による[[日本]]の漫画作品。[[双葉社]]の[[漫画アクション]]公式サイトが[[ウェブコミック]]配信サイト『Web漫画アクション堂』としてリニューアルされた際に連載開始した漫画の一つで<ref>{{Cite web|和書|date=2011-05-26|url=https://natalie.mu/comic/news/50096|title=アクション公式サイト、福満しげゆきらの新連載を無料配信|publisher=[[コミックナタリー]]|accessdate=2012-11-08}}</ref>、2011年10月18日配信分で全6話を以って第一部を完結、翌2012年6月より第二部を連載。同サイトが2013年4月に「WEBコミックハイ!」と合併し「[[WEBコミックアクション]]」にリニューアル<ref>">{{Cite web|和書|date=2013-04-10|url=https://akibablog.blog.jp/archives/51390773.html|title=WEBコミックハイ!→「WEBコミックアクション」にリニューアル。大人の事情です!!|publisher=[[アキバBlog]]|accessdate=2013-04-11}}</ref>後も連載は継続し2013年11月22日に完結。

== 概要 ==
「[[おたく]]」という言葉がまだ一般に知られていなかった[[1982年]]の日本を舞台に、漫画や[[テレビアニメ|アニメ]]などを愛好する少女を描く[[ストーリー漫画]]である。[[携帯電話]]や[[インターネット]]といった情報取得手段の無かった時代、雑誌のイラスト投稿者だった主人公は専門誌などの情報を頼りに[[同人誌]]の購読、[[コスプレ]]、[[同人誌即売会]]参加と[[同人活動]]の幅を拡げていく。

元々別作品の構想を持っていた著者が、自分の作風に合う読者層を持つ漫画アクション編集部に[[ネーム (漫画)|ネーム]]を持ち込みした際、それに応じた同世代の編集者からの提案を受けて執筆を始めた作品である<ref name="interview">{{Cite web|和書|url=http://webaction.jp/special1205/interview/jb/|title=作家×担当編集 特別対談! vol.02『同人少女JB』一本木蛮先生|publisher=Web漫画アクション堂（双葉社）|accessdate=2012-11-08}}</ref>。一本木蛮自身の過去を基にした半自伝的作品であり<ref>{{Cite web|和書|date=2012-02-02|url=http://www.yomiuri.co.jp/book/comic/sinnavi/20120202-OYT8T00696.htm|title=本よみうり堂新刊ナビ『同人少女JB〈1〉』 一本木蛮著」|publisher=[[読売新聞]]|accessdate=2012-11-13}}</ref>、[[島本和彦]]の『[[アオイホノオ]]』と同種の作品であると著者自身も認めている<ref name="interview" /><ref name="bangnews">{{Cite web|和書|date=2011-05-22|url=https://web.archive.org/web/20120119190355/http://blogs.yahoo.co.jp/pxx04077/60522331.html|title=Web漫画新連載開始!|publisher=BANG!ニュース（一本木蛮公式ブログ）|accessdate=2012-11-08}}</ref>。また、本作の執筆に当たり島本から各話毎に助言を受けており<ref name="interview" /><ref name="bangnews" /><ref>{{Cite comic|Cartoonist =一本木蛮|Story =あとがき「〜Before and "ing"〜」|Title =同人少女JB|Volume =1|Date =2011年12月27日|Publisher =双葉社|Pages =204-207}}）</ref>、単行本第1巻巻末には一本木と島本による対談も収録された<ref>{{Cite comic|Cartoonist =一本木蛮|Story =『同人少女JB』コミックス発売記念 一本木蛮vs島本和彦 特別対談|Title =同人少女JB|Volume =1|Date =2011年12月27日|Publisher =双葉社|Pages =200-203}}</ref>。単行本第3巻には[[安彦良和]]がコメント入りイラストを寄稿、島本のほか著者旧知の[[寺島令子]]や[[奥田ひとし]]ら16名がそれぞれ1〜2カットを寄せた<ref>{{Cite web|和書|date=2013-07-26|url=https://natalie.mu/comic/news/95864|title=80'sオタク物語「同人少女JB」3巻に安彦、島本らが寄稿|publisher=コミックナタリー|accessdate=2013-08-01}}</ref>。単なる「80年代を舞台にしたオタク漫画」に留まらず、当時知られた漫画・アニメ・特撮・ドラマ及び漫画家・歌手・俳優などが実名で言及される他、「Dカップなどサイズの大きな[[ブラジャー]]は流通が少なく高価」とか「学生カバンにカラーテープを貼るのは『喧嘩を買う』意思表示」といった当時の世相をつぶさに再現する作品でもある<ref name="interview" /><ref>{{Cite web|和書|date=2011-09-26|url=http://www.kanshin.com/keyword/6705930|title=編集部コレクション「これが1982年のオタク少女だ!! 同人少女 JB」|publisher=[[関心空間]]|accessdate=2012-11-13}}</ref><ref name="excite20120119">{{Cite web|和書|date=2012-01-19|url=https://www.excite.co.jp/news/article/E1326900050667/|title=エキレビ!「ネットもケータイもパソコンもない80年代のオタクライフ!『同人少女JB』」|publisher=[[エキサイト]]|accessdate=2012-11-13}}</ref>。

コミックス4巻は「to be continued to 同人少女GT」という文字で締めくくられており、続編の意欲をうかがうことができるが、2014年5月現在、連載はされていない。

== あらすじ ==
※単行本第1巻に収録された第一部（第6話まで）のあらすじ。

1982年春、カトリック系女子高・田園都市双葉高校で今年受験生となる藪木珠理は、「八吹十兵衛」（ジューベエ）のペンネームを使いアニメ誌や学年誌へのイラスト投稿を趣味としていた。彼女は、一様に[[聖子ちゃんカット]]の同級生たちからは浮いていたものの、親友のミーくんとの漫画・アニメ談義に花を咲かせ、それなりに充実した生活を送っていた。

そんなある日、ジューベエは大手書店の裏路地で奇妙な書店を見つける。バイク雑誌と絵本と漫画しか置いていないその小さな店で、ジューベエは漫画の好みが自分とよく似た2人の男性、星野と副田に出遭う。後日、ジューベエはその書店で「同人誌」を見つけるが、その内容は彼女の想像と違いキャラクターを使ったパロディだった。雑誌などで目にするものの初めて実物の同人誌を見たジューベエは、自分もそれに参加してみたい「ビョーキのヒト」だと自覚する。同人誌を作成したのは副田で、それに参加したいジューベエと、雑誌投稿者としての実力を持ち趣味の合う彼女を勧誘したい副田の想いは一致し、ジューベエは同人誌作りに参加することになる。

一方で、その頃ジューベエにはもう一つの関心事があった。アニメ誌のイベント記事に掲載された、アニメキャラクターの仮装（後のコスプレ）である。そうしたイベントにいつか参加したいと思う彼女は、ミーくんと共に衣装の制作を進めていた。程なく「[[コミックマーケット|コミケット]]」が[[川崎市]]で開催されることを知った彼女たちは電話帳と地図で会場となる川崎市民プラザの住所を調べ、イベントに赴いた。早速、自らは「[[ラム (うる星やつら)|ラムちゃん]]」に扮して同じく「[[うる星やつらの登場人物#ラムの親戚・友人|ランちゃん]]」に扮したミーくんと会場を楽しむジューベエだったが、2人でステージに乗せられた際、誤って片方の乳首を露出してしまう。その場は何とか切り抜けた彼女だが、恥ずかしさを笑いに昇華しようと『[[ファンロード]]』に送った1枚の投稿ハガキが、やがて彼女の将来を変えることになるのだった。

== 登場人物 ==
※単行本第2巻収録の第12話までの登場人物及びその情報。
;藪木珠理（やぶき じゅり）:この漫画の主人公で、物語の開始時は田園都市双葉高等学校3年の女子生徒。1982年3月28日時点で17歳。漫画研究部（マン研）の創始者であり前・部長（3年進級に伴い退任）。「'''八吹十兵衛'''」（やぶき じゅうべえ）のペンネームを使う[[ハガキ職人]]で、ミーくんら友人・知人からも「'''ジューベエ'''」と呼ばれる。男性名の理由は「女性だからと甘く見られずに“男のロマン”やお色気イラストを描きたい」から。但し、絵を描くのはあくまで趣味であり、それを仕事などにはしたくないと考えている。『[[あしたのジョー]]』や『[[うる星やつら]]』、[[永井豪]]作品などの少年漫画や少年向けアニメを好み、しばしばそうした作品の名場面を再現した遊びをする。[[松濤館流]]空手の心得（緑帯）があるためか、部室で[[スクワット]]したりミーくん宅で[[椅子#その他|空気椅子]]しながら漫画雑誌を読むといった体力トレーニングをする習慣を持つ。[[グラマー]]な体型で、身体に合わないサイズの下着を着けざるを得ないのが悩み。家族構成は医科大学教授の父と、母、アキオという弟が居る。一本木のアシスタントだった[[環望]]の『ハード・ナード・ダディ』には主人公のエロ漫画家の師匠として現在の一本木をモデルとした'''矢吹十兵衛'''が登場している。
;ミーくん:ジューベエの親友。セミロングの髪型で眼鏡をかけた女生徒。ジューベエと同じく漫画やアニメを愛好し、夕方5時半台に放送されるアニメを、よく学校帰りに自宅に立ち寄る彼女と視聴する。ジューベエの“ごっこ遊び”に付き合ったりもする一方、何かと暴走しがちな彼女をなだめたり、男性に対し無防備な彼女を心配するなど、良き理解者である。著者によれば、実際には3人の友人が個別に果たした役割をまとめて持たせたキャラクターであるという<ref name="interview" />。
;副田千万（ふくだ かずま）:ジューベエが「BOOKS AB」で知り合った常連客の一人で、眼鏡を額に乗せた男子学生。OK大付属高校3年生、同マン研部部長。但し留年しており、かつて同期だった大学生[[OB・OG|OB]]が居る。漫画の好みがジューベエとよく似ており、話が合う。また、投稿者としての彼女も知っており、自ら主宰する同人誌「ラムアタック」の執筆者として彼女を迎えた。[[ボディビル]]部にも属し、川崎のコミケットでは[[グイン・サーガ#メインキャラクター|グイン]]の仮装でその肉体を披露し、ジューベエを感心させた。著者によれば、実在の知人がモデルとされる<ref name="interview" />。
;星野（ほしの）:ジューベエが「BOOKS AB」で知り合った常連客の一人。営業職の社会人で、バイク乗り。ジューベエや副田と漫画の趣味が似ているが、社会人と学生の違いから話の合わない点もある。何とか彼女を口説こうとし、副田には軽い恋敵意識を持つ。
;マスター:ジューベエが第2話で立ち寄って以来通う書店「BOOKS AB」の店主。茶髪で眼鏡をかけた男性。自ら[[トライアル (オートバイ)#競技車両|トライアラー]]に乗るバイク好き。6歳の息子が居る。「自分の好むものと客の好むもの以外は置かない」方針で限られた種類の本と、バイク部品や[[クワガタムシ]]など書店としては風変わりな品揃えをする。店に副田の同人誌を置いたりもしているが、同人活動に対し深い理解を持つわけではない。BOOKS ABは、著者によれば実在した書店がモデルとされる<ref name="interview" />。

=== 世界観・用語 ===
;田園都市双葉高等学校（でんえんとしふたばこうとうがっこう）:ジューベエやミーくんらの通う[[男女別学|女子高]]。通称「'''田双'''」（でんふた）。カトリック系の私立高校で、制服の着用方法や生徒の素行に対して厳しい校則を持つ。
;マニア、ビョーキ:共に後の「[[おたく]]」に相当する語。漫画やアニメなどを愛好する人々を「マニア」、それが高じて同人活動を行う人を「ビョーキ」または「ビョーキの人」と呼ぶ。但し「おたく」ほど一般化せず、それらの愛好者同士のみで使われたため、否定的な意味合いはあまり無い<ref name="excite20120119" />。作中では「マニア」と言われたら「マニアではなく熱心なファンだ」と返すのが通例とされ、「ビョーキ」と言われて謙遜する人こそ“本物”だと描写される。

== 書誌情報 ==
* [[一本木蛮]]『同人少女JB』[[双葉社]]〈[[漫画アクション#レーベル|ACTION COMICS]]〉、全4巻
*#2011年12月27日 第1刷発行（2011年12月27日発売<ref>{{Cite web|和書|url=https://www.futabasha.co.jp/book/97845758400630000000?type=1|title=同人少女JB 1（ドウジンショウジョジェイビー）|publisher=双葉社|accessdate=2012-11-12}}</ref>）{{ISBN2|978-4-575-84006-3}}
*#2012年12月27日 第1刷発行（2012年12月27日発売<ref>{{Cite web|和書|url=https://www.futabasha.co.jp/book/97845758418000000000?type=1|title=同人少女JB 2（ドウジンショウジョジェイビー）|publisher=双葉社|accessdate=2012-12-30}}</ref>）{{ISBN2|978-4-575-84180-0}}
*#2013年7月26日 第1刷発行（2013年7月26日発売<ref>{{Cite web|和書|url=https://www.futabasha.co.jp/book/97845758426780000000?type=1|title=同人少女JB 3（ドウジンショウジョジェイビー）|publisher=双葉社|accessdate=2013-08-01}}</ref>）{{ISBN2|978-4-575-84267-8}}
*#2014年2月28日 第1刷発行（2014年2月28日発売<ref>{{Cite web|和書|url=https://www.futabasha.co.jp/book/97845758435450000000?type=1|title=同人少女JB 4（ドウジンショウジョジェイビー）|publisher=双葉社|accessdate=2014-03-19}}</ref>）{{ISBN2|978-4-575-84354-5}}

== 脚注 ==
{{脚注ヘルプ}}
{{Reflist}}

== 外部リンク ==
*[http://webaction.jp/webcomic/ds_jb/ 『同人少女JB』（WEBコミックアクション）]

{{デフォルトソート:とうしんしようしよしえいひい}}
[[Category:漫画作品 と|うしんしようしよしえいひい]]
[[Category:2011年の漫画]]
[[Category:WEBコミックアクション]]
[[Category:同人を主題とする漫画作品]]
[[Category:川崎市を舞台とした漫画作品]]

title: 同人少女JB

ジャンル: 同人・おたく

title: 漫画

作者: 一本木蛮

出版社: 双葉社

掲載サイト: Web漫画アクション堂 · ⇒WEBコミックアクション

レーベル: ACTION COMICS

巻数: 全4巻

漫画: テンプレート - ノート

プロジェクト: 漫画

ポータル: 漫画


text:
# 霊獣
霊獣（れいじゅう）とは、神話や伝説でこの世の動物達の長だと考えられた特別な4つの瑞獣に代表される、特異な特徴（いくつかの動物の特徴を合わせたものが見られる）を持つ動物のこと。これらは四霊とも呼ばれている。
- 鱗蟲の長：応竜（おうりゅう）
- 介蟲の長：霊亀（れいき）
- 毛蟲の長：麒麟（きりん）
- 羽蟲の長：鳳凰（ほうおう）など

title: 霊獣

wikitext:
{{複数の問題
| 出典の明記 = 2019年9月
| 独自研究 = 2019年9月
| 正確性 = 2019年9月
}}
{{導入部が短い|date=2019年9月}}
'''霊獣'''（れいじゅう）とは、[[神話]]や[[伝説]]でこの世の動物達の長だと考えられた特別な4つの[[瑞獣]]に代表される、特異な特徴（いくつかの動物の特徴を合わせたものが見られる）を持つ[[動物]]のこと。これらは[[四霊]]とも呼ばれている。
* 鱗蟲の長：[[応竜]]（おうりゅう）
* 介蟲の長：[[霊亀 (四霊)|霊亀]]（れいき）
* 毛蟲の長：[[麒麟]]（きりん）
* 羽蟲の長：[[鳳凰]]（ほうおう）など

== 関連項目 ==
{{wiktionary}}
*[[四神]]
*[[四霊]]
*[[瑞鳥]]
*[[瑞兆]]
*[[瑞相]]
*[[五行思想]]

== 外部リンク ==
*{{kotobank}}

{{Substub}}
{{デフォルトソート:れいしゆう}}
[[Category:霊獣|*]]
[[Category:アジアの伝説の生物]]


text:
# Марійка Підгірянка
Марі́йка Підгіря́нка (ім'я при народженні Марія Омелянівна Ленерт, в шлюбі — Домбровська; 29 березня 1881, с. Білі Ослави Надвірнянського повіту Станиславівського воєводства — 18 травня 1963, смт Рудне біля Львова, похована у Львові на Личаківському цвинтарі) — відома галичанка, українська поетеса та освітянка.

## Життєпис
Народилася Марія Ленерт в сім'ї лісничого в селі Білі Ослави, нині Надвірнянського району Івано-Франківської області. По матері вона була українкою, а по татові — німкеня. У Марії рано пробудився потяг до літератури, поезії. У 13 років пробує свої поетичні сили. 1900 року екстерном успішно склала іспити в учительській семінарії у Львові. Отримала диплом на право вчителювати в школі. Відтоді 40 років віддала шкільній роботі в селах Прикарпаття і Закарпаття та десятки років літературній діяльності.
Друкувати вірші Марійка Підгірянка почала з 1904 року в періодичних виданнях. Перша збірка поезій «Відгуки душі» вийшла в 1908 році.
1904 року в селі Рудне, де працювала, познайомилась з учителем місцевої школи Августином Домбровським, майбутнім педагогом, громадським діячем, послом до УНРади. 1905 року взяла з ним шлюб і народила чотирьох дітей: сина Остапа — викладача французької мови в Львівському університеті ім. Франка, кандидата філологічних наук; Романа — перекладача з німецької, працівника газети «Шлях перемоги» у Мюнхені; Маркіяна — українського громадського діяча Австралії, інженера-електрика, автора «Підручника шофера»; дочку Дарію — викладачку української мови й літератури шкіл Галичини.
Працюючи з чоловіком учителями, змушені були неодноразово переїжджати з дітьми з місця на місце, проживали часто у шкільних приміщеннях. У 1919—1928 працювали на Закарпатті в тодішній Чехословаччині, де в селах Зарічево і Порошково Перечинського повіту та Довгому Іршавського повіту навчали дітей української грамоти, провадили у краї українську патріотичну роботу.
Похована на полі № 5 Личаківського цвинтаря у м. Львів.

## Творчість
Більшість творів поетеса написала для дітей і про дітей. Основні мотиви віршів Марійки Підгірянки до 1939 року — мрії про краще майбутнє народу, оспівування краси рідного краю, природи Карпат. Авторка щедро використовує фольклорні мотиви, її вірші ніжні і легкі, часто нагадують українські народні пісні («Співанки», «Вечір», «Що роблю я, що я дію»). Працювала Марійка Підгірянка і в жанрі поеми.
Досить своєрідною є поема «Мати-страдниця», написана 1919 року. Події твору — одна зі сторінок життя західноукраїнських вигнанців під час Першої світової війни, коли тисячі галичан померло в концентраційних таборах від голоду та епідемій. Композиційним обрамленням поеми є «Вступ» і своєрідний епілог. Сповідь страдниці становлять 12 пісень, поданих у вигляді голосінь.
У радянські часи за життя Марійки Підгірянки її книги не видавалися, окремі вірші з'являлися лише в журналах. Потім у видавництвах Львова та Києва вийшли друком маленькі збірки для дітей: «Безкінечні казочки», «Грай, бджілко», «Ростіть великі», «Школярики йдуть».
У 1962 вірші авторки увійшли до колективної збірки «Гірські квіти», що вийшла друком в Ужгороді.
За роки незалежності побачили світ у видавництвах Києва, Ужгорода, Коломиї, Івано-Франківська книжки «Розповім вам казку, байку» [Архівовано 6 квітня 2013 у Wayback Machine.], «Гарний Мурко мій маленький», «Безкінечні казочки», «Зіллюся з серцем народу», «Краю мій, рідний», «Учись, маленький», «Три віночки», «Мелодії дитинства», «Мати-страдниця».
2009 року син поетеси Маркіян Домбровський профінансував видання найповніше зібрання творів Марійки Підгірянки великим томом «Для Вкраїни вірно жиймо» (Івано-Франківськ: Нова Зоря, 2009).

## Окремі твори

### Казки
- Подертий кожушок. Дерево Казок. Архів оригіналу за 20 вересня 2020. Процитовано 6 серпня 2023.
- Киця і квачик. Дерево Казок. Архів оригіналу за 18 вересня 2020. Процитовано 6 серпня 2023.
- Їжачок. Дерево Казок. Архів оригіналу за 22 жовтня 2020. Процитовано 6 серпня 2023.

## Вшанування пам'яті

### Музеї
- У місті Тлумач, що на Івано-Франківщині від 1991 року діє Музей-кімната Марійки Підгірянки.
- На батьківщині поетеси, у селі Білі Ослави від 1996 року діє музей Марійки Підгірянки, яким опікується науковий працівник музею, лауреат премії її імені Василь Левицький.

### Пам'ятники, меморіальні таблиці
- 13 липня 2014 року було урочисто відкрито й освячено перший у світі пам'ятник Марійці Підгірянці на її батьківщині в селі Білі Ослави (скульптор, член Національної спілки художників України Володимир Довбенюк)[4].
- На будинку Уторопської середньої школи 21 квітня 1991 року встановлено меморіальну таблицю на честь письменниці.
- На будинку загальноосвітньоЇ школи с. Ворона Коломийського району встановлено меморіальну дошку на честь письменниці.
- На будинку школи с. Антонівка Тлумацького району встановлено меморіальну дошку на честь письменниці.
- У Зелений вівторок (21 червня 2016), який у Білих Ославах традиційно величають «Днем Марійки Підгірянки», з нагоди 135-річчя від дня її народження відкрили меморіальну дошку народній учительці та поетесі.[5].
- На будинку у селищі Рудне біля Львова по вул. Грушевського, де Марійка Підгірянка мешкала останні роки свого життя, встановлена меморіальна таблиця.
- В 1990 році у с. Зарічево на будівлі музею освіти їй встановлено меморіальну дошку.
- 7 травня 1991 року Марію Підгірянку занесено до Книги Пам’яті, заснованої товариством "Просвіта" в Ужгороді.[6]

### Театри, премії
- Ім'я Марійки Підгірянки від 1991 року носить Івано-Франківський театр ляльок.
- Івано-Франківське обласне товариство української мови ім. Тараса Шевченка «Просвіта» у 1991 році заснувало премію імені Марічки Підгірянки в галузі літератури і мистецтва.
- У Косівському районі 1993 року засновано премію імені Марічки Підгірянки для освітян/ок району.
- На честь Марічки Підгірянки названий 22-ий курінь УПЮ[7],[8].

### Вулиці, сквери, парки
Ім'ям Марійки Підгірянки названі вулиці у багатьох містах і селах Західної України, зокрема, у Івано-Франківську, Коломиї, Кийданцях, Надвірній, Калуші, Тисмениці, Перечині, Хусті, Ужгороді, Ланчині, Косові, Тлумачі, Зимній Воді, Рудному, Вікнянах, Сімері тощо.

## Педагогічна діяльність
Школу і дітей поетеса любила над усе, їм присвятила своє життя — понад сорок років пропрацювала Марія Омелянівна на ниві народної освіти. У своїй педагогічній діяльності вона вдало використовувала свій поетичний талант та художнє слово — її щирі мелодійні вірші допомагали учням краще запам'ятовувати букви та засвоювати арифметичні дії. Працюючи вчителькою, займалася великою громадсько-політичною діяльністю, активно спілкувалася з місцевими селянами.

### 1900
Екстерном закінчила жіночу вчительську семінарію у Львові, здобула омріяний фах вчителя й одержала призначення в Уторопську школу (Косівський район, Івано-Франківська область).
Працюючи з вересня 1900 року вчителькою Уторопської двокласної народної школи, Марія Ленерт впроваджувала в шкільну практику дещо нове. Уроки проводила з восьмої до дванадцятої та з другої до четвертої години. Вранці — з учнями третього-четвертого року навчання: обидвома річниками одночасно. Заняття тривало шістдесят хвилин. Цю годину ділили на дві півгодини: письмові і усні. Коли третій річник займався голосно (усно), то четвертий у той час виконував письмові завдання і навпаки. Вона брала зошити учнів додому, перевіряла їх і виставляла оцінки, чого раніше у цій школі ніхто не практикував, її вихованці уважніше і старанніше виконували письмові завдання, — пише Михайло Мочульський. — На пополудневе заняття був призначений перший рік навчання. Як радили педагоги-практики школи вправ, у перші тижні треба працювати над пробудженням свідомого слуху, щоб зір і слух взаємодоповнювалися. Ці методичні поради вона враховувала: використовувала кольорову крейду, малюючи на дошці квіти, тварин. У Львові купила собі дві пачки таких крейд, щоб мати у запасі. Малюнки не лише викликали радість у дітей, але й сприяли посиленню уваги. Часто на уроці придумувала до них коротенькі віршики — і діти вмить запам'ятовували їх. Відвідування уроків у класі значно поліпшилося, поведінка — теж.
У 1902 році роботу Уторопської школи перевіряв повітовий інспектор Шлемкевич. Він звернув увагу на успіхи молодої вчительки, зробив запис у повізитаційному протоколі".

### 1916—1918
Марія Домбровська працювала учителькою на шкільних курсах для українських біженців шкільного віку, тут вчителювала разом з письменником і видавцем Богданом Заклинським (1986—1946 рр., учитель народних шкіл на Галичині та Закарпатті, дитячий письменник, автор шкільних підручників «Читанка для волинських дітей» (1918 р.) «Букварева читанка» (1919 р.), «Веснянка» (1919 р.)

### 1919—1928
На Закарпатті у трьох селах — Зарічево і Порошкове Перечинського та Довгому Іршавського повіту — навчала дітей української грамоти. Разом із чоловіком Августином Марія Омелянівна проводила велику патріотичну роботу за що чеські власті прогнали її з посади вчительки (про цей випадок писав часопис «Наша земля» у восьмому номері за 1927 рік). Довелося заробляти на шматок хліба даючи у селі Довгому приватні уроки онукам Івана Франка — Тарасові й Миронові, дітям його дочки Ганни Франко-Ключко .

### 1929
Разом з сестрою чоловіка очолила сільську школу в Антонівці (Тлумацький район Івано-Франківської області). На школі висить меморіальна дошка на її честь. За спогадами одного з її учнів, Стефана Терлецького, обидві жінки разом викладали більш ніж ста дітям. Основною дисципліною мала бути польська, але викладання української мови та літератури також було дозволено. Терлецький згадує, як його вчителька прищеплювала йому та іншим учням і ученицям свою величезну любов до української культури. Підгірянка, в свою чергу, натхненна класом написала вірш «Гомін» (1934).

### 1937
Марія Домбровська стала директором чотирикласної школи в селі Братишів Тлумацького повіту (Тлумацький район Івано-Франківської області). Взяла участь у конкурсі поезії, яку проводило Товариство взаємної помочі вчителів. Вірш «Складаємо присягу», музику до якого написав композитор Станіслав Людкевич, невдовзі став вчительським гімном, відзначений першою премією в розмірі 150 злотих, а вірш «Хай неволя тьми зникає» здобув друге місце з грошовою винагородою 100 злотих .

### 1940
В селі Нижеві Тлумацького повіту з поетесою стався нещасний випадок. Через отримані важкі травми вона змушена була назавжди покинути вчительську працю, якій віддала чотири десятиліття.

### 1941
Педагогічне подружжя Домбровських видає в м. Станіславі (Івано-Франківськ) Буквар для українських шкіл.

wikiname: ukwiki

title: Марійка Підгірянка

in_language: uk

wikitext:
{{Письменник
|Ім'я = Марійка Підгірянка
|Оригінал імені = Марія Омелянівна Ленерт
|Фото = Підгірянка Марійка.jpg
|Ширина = 250пкс
|Підпис = Марійка Підгірянка
|Ім'я при народженні = Марія Омелянівна Ленерт
|Псевдоніми = Марійка Підгірянка
|Дата народження = 29.3.1881
|Місце народження = с. [[Білі Ослави]]
|Дата смерті = 18.5.1963
|Місце смерті = смт [[Рудне]]
|Громадянство = {{AUT-HUN}}→
{{ZUNR}}→
{{POL}}→
{{URS}}
|Рід діяльності = поетеса, педагог
|Роки активності = 1904-1963
|Напрямок =
|чоловік = [[Домбровський Августин Антонович|Августин Домбровський]]
|діти = [[Домбровський Маркіян Августинович|Маркіян]], Роман, Дарія, [[Домбровський Остап Августинович|Остап]]
|Жанр =
|Magnum opus =
|Премії =
|Сайт = {{url|pidhirianka.ho.ua}}
}}

'''Марі́йка Підгіря́нка''' (ім'я при народженні '''Марія Омелянівна Ленерт''', в шлюбі — '''Домбровська'''<ref>{{Cite web |url=http://www.ukrlit.vn.ua/biography/pidgirynka.html |title=''Мочульський М''. Марійка Підгірянка // Літературно-науковий вісник. — 1908. — Грудень. — С. 712–713 |accessdate=5 грудня 2010 |archive-date=3 лютого 2011 |archive-url=https://web.archive.org/web/20110203042131/http://www.ukrlit.vn.ua/biography/pidgirynka.html }}</ref>; {{ДН|29|3|1881}}, с. [[Білі Ослави]] Надвірнянського повіту Станиславівського воєводства — {{ДС|18|5|1963}}, смт [[Рудне]] біля Львова, похована у [[Львів|Львові]] на [[Личаківський цвинтар|Личаківському цвинтарі]]) — відома галичанка, українська поетеса та освітянка.

== Життєпис ==
Народилася Марія Ленерт в сім'ї лісничого в селі Білі Ослави, нині Надвірнянського району Івано-Франківської області. По матері вона була українкою, а по татові — німкеня. У Марії рано пробудився потяг до літератури, поезії. У 13 років пробує свої поетичні сили. [[1900]] року екстерном успішно склала іспити в учительській семінарії у Львові. Отримала диплом на право вчителювати в школі. Відтоді 40 років віддала шкільній роботі в селах Прикарпаття і Закарпаття та десятки років літературній діяльності.

Друкувати вірші Марійка Підгірянка почала з 1904 року в періодичних виданнях. Перша збірка поезій «Відгуки душі» вийшла в 1908 році.

1904 року в селі Рудне, де працювала, познайомилась з учителем місцевої школи [[Домбровський Августин Антонович|Августином Домбровським]], майбутнім педагогом, громадським діячем, послом до УНРади. 1905 року взяла з ним шлюб і народила чотирьох дітей: сина Остапа — викладача [[французька мова|французької мови]] в [[Львівський національний університет імені Івана Франка|Львівському університеті ім. Франка]], [[Кандидат наук|кандидата філологічних наук]]; Романа — [[перекладач]]а з [[німецька|німецької]], працівника газети «[[Шлях перемоги]]» у [[Мюнхен]]і; [[Домбровський Маркіян Августинович|Маркіяна]] — [[українська діаспора Австралії|українського громадського діяча Австралії]], [[інженер]]а-електрика, автора «Підручника шофера»; дочку Дарію — викладачку [[українська мова|української мови]] й [[українська література|літератури]] шкіл [[Галичина|Галичини]].

[[Файл:Марійка Підгірянка..jpg|міні|250пкс|Нагробок на могилі поетеси Марії Підгірянки]]
Працюючи з чоловіком учителями, змушені були неодноразово переїжджати з дітьми з місця на місце, проживали часто у шкільних приміщеннях. У 1919—1928 працювали на Закарпатті в тодішній Чехословаччині, де в селах Зарічево і Порошково Перечинського повіту та Довгому Іршавського повіту навчали дітей української грамоти, провадили у краї українську патріотичну роботу.

Похована на полі № 5 Личаківського цвинтаря у м. Львів.

== Творчість ==
[[Файл:Svoboda_children_books_1937_210.png|thumb|250px|Реклама книжок для дітей, українська щоденна газета «[[Свобода (газета в США)|Свобода]]» ([[Сполучені Штати Америки|США]]), № 210, [[10 вересня]] [[1937]] року]]
Більшість творів поетеса написала для дітей і про дітей. Основні мотиви віршів Марійки Підгірянки до 1939 року — мрії про краще майбутнє народу, оспівування краси рідного краю, природи Карпат. Авторка щедро використовує [[фольклор]]ні мотиви, її вірші ніжні і легкі, часто нагадують українські народні пісні («Співанки», «Вечір», «Що роблю я, що я дію»). Працювала Марійка Підгірянка і в жанрі поеми.

Досить своєрідною є поема «Мати-страдниця», написана [[1919]] року. Події твору — одна зі сторінок життя західноукраїнських вигнанців під час [[Перша світова війна|Першої світової війни]], коли тисячі галичан померло в концентраційних таборах від голоду та епідемій. Композиційним обрамленням поеми є «Вступ» і своєрідний [[епілог]]. Сповідь страдниці становлять 12 пісень, поданих у вигляді голосінь.

У [[Союз Радянських Соціалістичних Республік|радянські часи]] за життя Марійки Підгірянки її книги не видавалися, окремі вірші з'являлися лише в журналах. Потім у видавництвах Львова та [[Київ|Києва]] вийшли друком маленькі збірки для дітей: «Безкінечні казочки», «Грай, бджілко», «Ростіть великі», «Школярики йдуть».

У 1962 вірші авторки увійшли до колективної збірки «[[Гірські квіти]]», що вийшла друком в Ужгороді.

За роки незалежності побачили світ у видавництвах Києва, [[Ужгород]]а, [[Коломия|Коломиї]], [[Івано-Франківськ]]а книжки [http://abetka.ukrlife.org/m_p_0.htm «Розповім вам казку, байку»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20130406231521/http://abetka.ukrlife.org/m_p_0.htm |date=6 квітня 2013 }}, «Гарний Мурко мій маленький», «Безкінечні казочки», «Зіллюся з серцем народу», «Краю мій, рідний», «Учись, маленький», «Три віночки», «Мелодії дитинства», «Мати-страдниця».

[[2009]] року син поетеси [[Домбровський Маркіян Августинович|Маркіян Домбровський]] профінансував видання найповніше зібрання творів Марійки Підгірянки великим томом «Для Вкраїни вірно жиймо» (Івано-Франківськ: Нова Зоря, 2009).

== Окремі твори ==

=== Казки ===
{{ external media | align = right | width = 300px
| video1 = 1. [https://www.youtube.com/watch?v=UXBiOcezHRc Марійка Підгірянка «Співанка про місяці»], канал «Слово: аудіобібліотека української літературної» на [[YouTube]], 6 серпня 2023.
}}
* {{Cite web |url=https://derevo-kazok.org/podertij-kozhushok-marijka-pidgirjanka.html |title=Подертий кожушок |website=Дерево Казок |archiveurl=https://web.archive.org/web/20200920042219/https://derevo-kazok.org/podertij-kozhushok-marijka-pidgirjanka.html |archivedate=2020-09-20 |accessdate=2023-08-06}}
* {{Cite web |url=https://derevo-kazok.org/kicja-i-kvachik-marijka-pidgirjanka.html |title=Киця і квачик |website=Дерево Казок |archiveurl=https://web.archive.org/web/20200918112252/https://derevo-kazok.org/kicja-i-kvachik-marijka-pidgirjanka.html |archivedate=2020-09-18 |accessdate=2023-08-06}}
* {{Cite web |url=https://derevo-kazok.org/yizhachok-marijka-pidgirjanka.html |title=Їжачок |website=Дерево Казок |archiveurl=https://web.archive.org/web/20201022204213/https://derevo-kazok.org/yizhachok-marijka-pidgirjanka.html |archivedate=2020-10-22 |accessdate=2023-08-06}}

== Вшанування пам'яті ==

=== Музеї ===
* У місті [[Тлумач]], що на [[Івано-Франківська область|Івано-Франківщині]] від [[1991]] року діє [[Музей-кімната Марійки Підгірянки]].
* На батьківщині поетеси, у селі [[Білі Ослави]] від [[1996]] року діє [[музей Марійки Підгірянки]], яким опікується науковий працівник музею, лауреат премії її імені Василь Левицький.

=== Пам'ятники, меморіальні таблиці ===
* [[13 липня]] [[2014]] року було урочисто відкрито й освячено перший у світі пам'ятник Марійці Підгірянці на її батьківщині в селі [[Білі Ослави]] (скульптор, член Національної спілки художників України Володимир Довбенюк)<ref>{{Cite web |url=http://visti-kalush.com.ua/articles/category/society/2014/07/18/9522/view |title=У Білих Ославах постав пам'ятник Марійці Підгірянці |accessdate=10 червня 2016 |archive-date=4 серпня 2016 |archive-url=https://web.archive.org/web/20160804214231/http://visti-kalush.com.ua/articles/category/society/2014/07/18/9522/view }}</ref>.
* На будинку [[Уторопи|Уторопської]] [[Середня загальноосвітня школа|середньої школи]] 21 квітня 1991 року встановлено [[меморіальна дошка|меморіальну таблицю]] на честь письменниці.
* На будинку загальноосвітньоЇ школи с. Ворона Коломийського району встановлено меморіальну дошку на честь письменниці.
*На будинку школи с. [[Антонівка (Тлумацький район)|Антонівка]] Тлумацького району встановлено меморіальну дошку на честь письменниці.
* У Зелений вівторок ([[21 червня]] [[2016]]), який у Білих Ославах традиційно величають «Днем Марійки Підгірянки», з нагоди 135-річчя від дня її народження відкрили меморіальну дошку народній учительці та поетесі.<ref>''Тамара Лейбюк-Поварчук, Василь Левицький''. Освячено іменем Марійки Підгірянки // [[Народна Воля (газета)|Народна Воля]]. — 2016. — 8 лип.</ref>.
* На будинку у селищі [[Рудне]] біля [[Львів|Львова]] по вул. Грушевського, де Марійка Підгірянка мешкала останні роки свого життя, встановлена меморіальна таблиця.
*В 1990 році у с. Зарічево на будівлі музею освіти їй встановлено меморіальну дошку.
*7 травня 1991 року Марію Підгірянку занесено до Книги Пам’яті, заснованої товариством "Просвіта" в Ужгороді.<ref>{{Cite book
|title=Жіночі постаті в історії Закарпаття |last=Висіцька
|first=Таміла
|year=2004
|publisher=Видавництво В. Падяка
|location=Ужгород
|pages=404
|language=українська
|isbn=966-7838-59-5
}}</ref>

=== Театри, премії ===
* Ім'я Марійки Підгірянки від [[1991]] року носить [[Івано-Франківський академічний обласний театр ляльок імені Марійки Підгірянки|Івано-Франківський театр ляльок]].
* Івано-Франківське обласне товариство української мови ім. Тараса Шевченка [[Всеукраїнське товариство «Просвіта» імені Тараса Шевченка|«Просвіта»]] у [[1991]] році заснувало [[Премія імені Марійки Підгірянки|премію імені Марічки Підгірянки в галузі літератури і мистецтва]].
* У [[Косівський район|Косівському районі]] [[1993]] року засновано премію імені Марічки Підгірянки для освітян/ок району.
* На честь Марічки Підгірянки названий 22-ий курінь УПЮ<ref>{{Cite web |url=http://www.upu.plast.org.ua/kureni/upu22 |title=Курінь ч. 22 ім. Марічки Підгірянки |accessdate=23 листопада 2016 |archive-date=24 листопада 2016 |archive-url=https://web.archive.org/web/20161124025838/http://www.upu.plast.org.ua/kureni/upu22 }}</ref>,<ref>{{Cite web |url=http://my.plast.org.ua/22pidgirjanky/ |title=22 курінь УПЮ ім. Марічки Підгірянки |accessdate=23 листопада 2016 |archive-date=24 листопада 2016 |archive-url=https://web.archive.org/web/20161124025952/http://my.plast.org.ua/22pidgirjanky/ }}</ref>.

=== Вулиці, сквери, парки ===
Ім'ям Марійки Підгірянки названі вулиці у багатьох містах і селах Західної України, зокрема, у [[Івано-Франківськ]]у, [[Коломия|Коломиї]], [[Кийданці|Кийданцях]], [[Надвірна|Надвірній]], [[Калуш]]і, [[Тисмениця|Тисмениці]], [[Перечин]]і, [[Хуст]]і, [[Ужгород]]і, [[Ланчин]]і, [[Косів|Косові]], [[Тлумач]]і, [[Зимна Вода|Зимній Воді]], [[Рудне|Рудному]], [[Вікняни|Вікнянах]], [[Сімер]]і тощо.

== Педагогічна діяльність ==
Школу і дітей поетеса любила над усе, їм присвятила своє життя — понад сорок років пропрацювала Марія Омелянівна на ниві народної освіти. У своїй педагогічній діяльності вона вдало використовувала свій поетичний талант та художнє слово — її щирі мелодійні вірші допомагали учням краще запам'ятовувати букви та засвоювати арифметичні дії. Працюючи вчителькою, займалася великою громадсько-політичною діяльністю, активно спілкувалася з місцевими селянами.

=== 1900 ===
Екстерном закінчила жіночу вчительську [[Семінарія|семінарію]] у [[Львів|Львові]], здобула омріяний фах вчителя й одержала призначення в Уторопську школу ([[Косівський район]], [[Івано-Франківська область]]).

Працюючи з вересня 1900 року вчителькою Уторопської двокласної народної школи, Марія Ленерт впроваджувала в шкільну практику дещо нове. Уроки проводила з восьмої до дванадцятої та з другої до четвертої години. Вранці — з учнями третього-четвертого року навчання: обидвома річниками одночасно. Заняття тривало шістдесят хвилин. Цю годину ділили на дві півгодини: письмові і усні. Коли третій річник займався голосно (усно), то четвертий у той час виконував письмові завдання і навпаки. Вона брала зошити учнів додому, перевіряла їх і виставляла оцінки, чого раніше у цій школі ніхто не практикував, її вихованці уважніше і старанніше виконували письмові завдання, — пише Михайло Мочульський. — На пополудневе заняття був призначений перший рік навчання. Як радили педагоги-практики школи вправ, у перші тижні треба працювати над пробудженням свідомого слуху, щоб зір і слух взаємодоповнювалися. Ці методичні поради вона враховувала: використовувала кольорову крейду, малюючи на дошці квіти, тварин. У Львові купила собі дві пачки таких крейд, щоб мати у запасі. Малюнки не лише викликали радість у дітей, але й сприяли посиленню уваги. Часто на уроці придумувала до них коротенькі віршики — і діти вмить запам'ятовували їх. Відвідування уроків у класі значно поліпшилося, поведінка — теж.

У 1902 році роботу Уторопської школи перевіряв повітовий інспектор Шлемкевич. Він звернув увагу на успіхи молодої вчительки, зробив запис у повізитаційному протоколі".

=== 1916—1918 ===
Марія Домбровська працювала учителькою на шкільних курсах для українських біженців шкільного віку, тут вчителювала разом з письменником і видавцем Богданом Заклинським (1986—1946 рр., учитель народних шкіл на Галичині та Закарпатті, дитячий письменник, автор шкільних підручників «Читанка для волинських дітей» (1918 р.) «Букварева читанка» (1919 р.), «Веснянка» (1919 р.)

=== 1919—1928 ===
На Закарпатті у трьох селах — Зарічево і Порошкове Перечинського та Довгому Іршавського повіту — навчала дітей української грамоти. Разом із чоловіком Августином Марія Омелянівна проводила велику патріотичну роботу за що чеські власті прогнали її з посади вчительки (про цей випадок писав часопис «Наша земля» у восьмому номері за 1927 рік). Довелося заробляти на шматок хліба даючи у селі Довгому приватні уроки онукам Івана Франка — Тарасові й Миронові, дітям його дочки Ганни Франко-Ключко .

=== 1929 ===
Разом з сестрою чоловіка очолила сільську школу в [[Антонівка (Тлумацький район)|Антонівці]] ([[Тлумацький район]] [[Івано-Франківська область|Івано-Франківської області]]). На школі висить меморіальна дошка на її честь. За спогадами одного з її учнів, [[Терлецький Стефан Олексійович|Стефана Терлецького,]] обидві жінки разом викладали більш ніж ста дітям. Основною дисципліною мала бути польська, але викладання української мови та літератури також було дозволено. Терлецький згадує, як його вчителька прищеплювала йому та іншим учням і ученицям свою величезну любов до української культури. Підгірянка, в свою чергу, натхненна класом написала вірш «Гомін» (1934).

=== 1937 ===
Марія Домбровська стала директором чотирикласної школи в селі Братишів Тлумацького повіту ([[Тлумацький район]] [[Івано-Франківська область|Івано-Франківської області]]). Взяла участь у конкурсі поезії, яку проводило Товариство взаємної помочі вчителів. Вірш «Складаємо присягу», музику до якого написав композитор Станіслав Людкевич, невдовзі став вчительським гімном, відзначений першою премією в розмірі 150 злотих, а вірш «Хай неволя тьми зникає» здобув друге місце з грошовою винагородою 100 злотих .

=== 1940 ===
В селі Нижеві [[Тлумач|Тлумацького]] повіту з поетесою стався нещасний випадок. Через отримані важкі травми вона змушена була назавжди покинути вчительську працю, якій віддала чотири десятиліття.

=== 1941 ===
Педагогічне подружжя Домбровських видає в м. Станіславі (Івано-Франківськ) Буквар для українських шкіл.

== Примітки ==
{{reflist|2}}

== Посилання ==
* {{ШевЕ-5|частина=Підгірянка Марійка|сторінки =128-129}}
* {{УМЕ11|частина=Підгірянка Марія|сторінки=1376}}
* [http://pidhirianka.ho.ua/ Сайт про Марійку Підгірянку] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20081224025909/http://pidhirianka.ho.ua/ |date=24 грудня 2008 }}
* [http://storinka-m.kiev.ua/article.php?id=371 Біографія, огляд творчості] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20080531043402/http://storinka-m.kiev.ua/article.php?id=371 |date=31 травня 2008 }}
* [http://www.slideshare.net/nbukids/ss-7429969 У поетичному світі Марійки Підгірянки (до 130-річчя від дня народження)] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140222204555/http://www.slideshare.net/nbukids/ss-7429969 |date=22 лютого 2014 }}
* [http://gk.if.ua/2011/03/30/2762/ ''Книш У''. Вона розуміла мову сивого лісу] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160810093550/http://gk.if.ua/2011/03/30/2762/ |date=10 серпня 2016 }} // [[Гуцульський край]].
* [http://deti.e-papa.com.ua/virshi-dlya-ditei/author/marijka-pidgiryanka/ ''Марійка Підгірянка''. Дитячі вірші] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20141129032910/http://deti.e-papa.com.ua/virshi-dlya-ditei/author/marijka-pidgiryanka/ |date=29 листопада 2014 }}
* [[Макогон Дмитро Якович|''Д. Макогон'']]. [http://filolog.in.ua/images/stories/1972.6/lystmakogona.pdf Невідомий лист Д. Макогона до Марійки Підгірянки // Радянське літературознавство. — 1972. — № 6. — С. 71–72.]{{Недоступне посилання|date=липень 2019 |bot=InternetArchiveBot }}
* [http://elib.nplu.org/object.html?id=9911 Підгірянка М. Відгуки душі : поезії / Марійка Підгірянка. — У Львові : Накладом Т-ва ”Взаїмна Поміч гал. і буков. учителів(-ьок)” — 53 с.] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20181003141405/http://elib.nplu.org/object.html?id=9911 |date=3 жовтня 2018 }}
* [http://elib.nlu.org.ua/object.html?id=11550 Підгорянка М. Збірничок віршів для дітей / Марійка Підгорянка. — Ужгород : б. в., 1926. – 31 с.] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200921032752/https://elib.nlu.org.ua/object.html?id=11550 |date=21 вересня 2020 }}
* [http://elib.nlu.org.ua/object.html?id=11262 Підгірянка М. Мати-страдниця : поема / М. Підгірянка. — Винипег : Накладом Орг. українок Канади, 1945. — 30 с. : іл.] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200814190600/https://elib.nlu.org.ua/object.html?id=11262 |date=14 серпня 2020 }}
*[https://derevo-kazok.org/kazki-marijki-pidgirjanki/ Казки Марійки Підгірянки] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200926045146/https://derevo-kazok.org/kazki-marijki-pidgirjanki/ |date=26 вересня 2020 }} на проєкті [[Дерево казок]]
* [https://frankivchanka.info/uk/eternal/marijka-pidgiryanka-vydatna-galyczka-poetesa-na-chest-yakoyi-u-frankivsku-nazvana-vulyczya Марійка Підгірянка – видатна галицька поетеса, на честь якої у Франківську названа вулиця] // frankivchanka.info
* [https://tales.org.ua/writers/marijka-pidhirianka/ Твори для дітей Марійки Підгірянки в бібліотеці TOU]

{{Бібліоінформація}}

[[Категорія:Уродженці Надвірнянського району]]
[[Категорія:Українські поетеси]]
[[Категорія:Патрони юнацьких пластових куренів]]
[[Категорія:Персоналії:Рудне]]
[[Категорія:Люди, на честь яких названо вулиці]]
[[Категорія:Письменники, іменем яких названо літературні премії]]

title: Марія Омелянівна Ленерт

Марія Омелянівна Ленерт:
Марійка Підгірянка
Сайт: pidhirianka.ho.ua
Марійка Підгірянка у Вікісховищі
Роботи у Вікіджерелах

Ім'я при народженні: Марія Омелянівна Ленерт

Псевдонім: Марійка Підгірянка

Народилася: 29 березня 1881 · с. Білі Ослави

Померла: 18 травня 1963 (82 роки) · смт Рудне

Поховання: Личаківський цвинтар

Громадянство: Австро-Угорщина→ · ЗУНР→ · Польща→ · СРСР

Діяльність: поетеса, педагог

Знання мов: українська

Мова творів: українська

У шлюбі з: Августин Домбровський

Діти: Маркіян, Роман, Дарія, Остап


text:
# Товариство свідомих громадян
Товариство Свідомих Громодян — громадська організація, заснована у Києві в 2016 році групою вимушених переселенців із зони проведення АТО. Голова організації - Олександр Ретівов. ГО вирішує не лише проблеми вимушених переселенців, але й проблеми країни в цілому.

## Мета організації
Метою Організації є захист прав і свободи громадян, вирішення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, творчих, наукових, екологічних, підприємницьких, майнових та інших інтересів громадян України, в тому числі внутрішньо переміщених осіб, та місцевих громад.

## Основні напрямки діяльності
- Захист законних прав та інтересів громадян України, а саме: соціальний, культурний, духовний, творчий, науковий, освітній, економічний та майновий. Також захист прав внутрішньо переміщених осіб;
- Захист прав людини в тяжких економічних умовах сучасної України;
- Сприяння всебічному розвитку місцевих громад;
- Організація бере  активну участь у реалізації місцевих, регіональних, державних та міжнародних програм і проектів, що спрямовані на захист законних прав та інтересів громадян України, внутрішньо переміщених осіб та місцевих громад;
- Організація бере активну участь у дослідженнях та вивченні актуальних проблем місцевих громад, внутрішньо переміщених осіб та інших категорій населення в умовах сучасного суспільства;
- Здійснення громадського контролю за дотриманням діючого законодавства України у встановленому законодавством порядку;
- Організація та координація процесу об'єднання та взаємодопомоги між членами місцевих громад та внутрішньо переміщених осіб;
- Участь в суспільному діалозі з органами влади та місцевого самоврядування, підтримка соціального партнерства;
- Адаптація внутрішньо переміщених осіб та інших громадян України,  які знаходяться в кризовому стані та потребують всебічної допомоги;
- Організація надання різних видів допомоги, зокрема соціальної, матеріальної та правової, сприяння у працевлаштуванні, консультації з питань законодавства України та міжнародного права для багатодітних сімей, інвалідів, осіб похилого віку, ветеранів війни, іншим громадянам, що потребують допомоги;
- Усебічна участь у наданні матеріальної та іншої допомоги багатодітним сім’ям, інвалідам, одиноким, хворим, особам похилого віку, малозабезпеченим громадянам та іншим особам, що потребують допомоги;
- Сприяння якісному наданню послуг для внутрішньо переміщених осіб та інших громадян України та місцевих громад, зокрема у наданні житла та його будівництві;
- Взяття участі в роботі з дітьми, включаючи дітей-інвалідів, покинутих дітей та дітей із неблагополучних сімей;
- Участь в діяльності експертних, консультативних, наглядових, конкурсних, робочих, кадрових та інших рад, комітетів, комісій, груп при органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, установах і організаціях незалежно від форми власності тощо відповідно до чинного законодавства;
- Залучення інвестицій в проекти та програми, які є соціально орієнтованими та мають метою захист законних прав та інтересів громадян України, внутрішньо переміщених осіб та місцевих громад;
- Сриймання участі в законотворчій роботі шляхом розробки нормативно-правових актів, змін або доповнень до них, надання відповідних пропозицій органам державної влади та місцевого самоврядування;
- Сприяння розвитку доброчинної діяльності відповідно до чинного законодавства України;
- Співпраця з підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі вузами та науковими установами, зокрема, співпраця з провідними спеціалістами, що займаються чи сприяють реалізації статутної мети та напрямів діяльностей;
- Сприяння провадженню видавничої діяльності, створення та підтримка спеціалізованих видань, вебсайтів, сувенірної продукції, проведення масових добродійних заходів та акцій, аукціонів, підготовку освітніх теле- та радіопрограм тощо;
- Здійснення організації та сприяння проведенню культмасових, спортивних, оздоровчих, туристичних, освітніх та інших заходів, у тому числі конференцій, круглих столів, форумів, семінарів, симпозіумів, тренінгів, консультацій, майстер-класів тощо згідно чинного законодавства;
- Розвиток і зміцнення зв’язків з міжнародними і національними організаціями і об’єднаннями, сприяння активній участі своїх представників в їх діяльності;
- Виконання інших завдань відповідно до мети і напрямів діяльності Організації та чинного законодавства України.

title: Товариство свідомих громадян

wikitext:
[[Файл:ГО "Товариство свідомих людей".jpg|міні|праворуч|200пкс|Емблема ГО "Товариство свідомих людей"]] '''Товариство Свідомих Громодян''' — [[Громадська організація|громадська організація]], заснована у Києві в [[2016]] році групою вимушених переселенців із зони проведення [[Антитерористична операція на сході України|АТО]]. Голова організації - Олександр Ретівов. ГО вирішує не лише проблеми [[Вимушені переселенці|вимушених переселенців]], але й проблеми країни в цілому.

== Мета організації ==

Метою Організації є захист прав і [[Свобода|свободи]] громадян, вирішення суспільних, зокрема [[Економіка|економічних]], соціальних, [[Культура|культурних]], [[Творчість|творчих]], [[Наука|наукових]], [[Економіка|екологічних]], підприємницьких, майнових та інших інтересів громадян України, в тому числі [[Внутрішньо переміщені особи в Україні|внутрішньо переміщених осіб]], та місцевих громад.

==Основні напрямки діяльності==

* Захист законних прав та інтересів [[Громадянин України|громадян України]], а саме: соціальний, [[Культура|культурний]], [[Духовність|духовний]], [[Творчість|творчий]], [[Наука|науковий]], [[Освіта|освітній]], [[Економіка|економічний]] та майновий. Також захист прав [[Внутрішньо переміщені особи в Україні|внутрішньо переміщених осіб]];
* Захист прав людини в тяжких [[Економічна криза|економічних умовах]] сучасної України;
* Сприяння всебічному розвитку місцевих громад;
* Організація бере  активну участь у реалізації місцевих, регіональних, державних та міжнародних програм і проектів, що спрямовані на захист законних прав та інтересів громадян України, внутрішньо переміщених осіб та місцевих громад;
* Організація бере активну участь у дослідженнях та вивченні актуальних проблем місцевих громад, внутрішньо переміщених осіб та інших категорій населення в умовах сучасного суспільства;
* Здійснення громадського контролю за дотриманням діючого [[Законодавство|законодавства]] України у встановленому законодавством порядку;
* Організація та координація процесу об'єднання та взаємодопомоги між членами місцевих громад та внутрішньо переміщених осіб;
* Участь в суспільному діалозі з органами влади та місцевого самоврядування, підтримка соціального партнерства;
* Адаптація внутрішньо переміщених осіб та інших громадян України,  які знаходяться в кризовому стані та потребують всебічної допомоги;
* Організація надання різних видів допомоги, зокрема [[Соціальна допомога|соціальної]], матеріальної та [[Правова допомога|правової]], сприяння у [[Працевлаштування|працевлаштуванні]], консультації з питань законодавства України та міжнародного права для багатодітних сімей, [[Інвалідність|інвалідів]], осіб похилого віку, ветеранів війни, іншим громадянам, що потребують допомоги;
* Усебічна участь у наданні матеріальної та іншої допомоги [[Багатодітна сім'я|багатодітним сім’ям]], інвалідам, [[Одинокість|одиноким]], хворим, особам похилого віку, малозабезпеченим громадянам та іншим особам, що потребують допомоги;
* Сприяння якісному наданню послуг для внутрішньо переміщених осіб та інших громадян України та місцевих громад, зокрема у наданні житла та його будівництві;
* Взяття участі в роботі з дітьми, включаючи дітей-інвалідів, покинутих дітей та дітей із неблагополучних сімей;
* Участь в діяльності [[Експертна рада при Міністерстві економіки України|експертних]], [[Консультативна рада з питань інформатизації при Верховній Раді України|консультативних]], [[Наглядова рада|наглядових]], конкурсних, робочих, кадрових та інших рад, комітетів, комісій, груп при органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, установах і організаціях незалежно від форми власності тощо відповідно до чинного законодавства;
* Залучення [[Інвестиція|інвестицій]] в проекти та програми, які є соціально орієнтованими та мають метою захист законних прав та інтересів громадян України, внутрішньо переміщених осіб та місцевих громад;
* Сриймання участі в законотворчій роботі шляхом розробки [[Нормативно-правові акти|нормативно-правових актів]], змін або доповнень до них, надання відповідних пропозицій [[Органи державної влади|органам державної влади]] та [[Органи місцевого самоврядування|місцевого самоврядування]];
* Сприяння розвитку [[Доброчинність|доброчинної діяльності]] відповідно до чинного законодавства України;
* Співпраця з [[Підприємство|підприємствами]], установами і організаціями усіх [[Форми власності|форм власності]], у тому числі вузами та науковими установами, зокрема, [[Співпраця|співпраця]] з провідними спеціалістами, що займаються чи сприяють реалізації статутної мети та напрямів діяльностей;
* Сприяння провадженню [[Видавнича діяльність|видавничої діяльності]], створення та підтримка спеціалізованих видань, [[Вебсайт|вебсайтів]], сувенірної продукції, проведення масових добродійних заходів та акцій, [[Аукціон|аукціонів]], підготовку освітніх теле- та радіопрограм тощо;
* Здійснення організації та сприяння проведенню культмасових, [[Спорт|спортивних]], [[Оздоровчі системи|оздоровчих]], [[Туризм|туристичних]], освітніх та інших заходів, у тому числі [[Конференція|конференцій]], [[Круглий стіл|круглих столів]], [[Форум|форумів]], [[Семінар|семінарів]], [[Симпозіум|симпозіумів]], [[Тренінг|тренінгів]], консультацій, майстер-класів тощо згідно чинного законодавства;
* Розвиток і зміцнення зв’язків з [[Міжнародні організації|міжнародними]] і національними організаціями і об’єднаннями, сприяння активній участі своїх представників в їх діяльності;
* Виконання інших завдань відповідно до мети і напрямів діяльності Організації та чинного [[Законодавство України|законодавства України]].

{{Ізольована стаття}}
[[Категорія:Громадські організації України]]
[[Категорія:Історичні політичні партії та рухи України]]
[[Категорія:Громади]]

== Джерела ==
* [http://tsg.gkd.academy/ ГО "Товариство Свідомих Громадян"]
* [http://obminy.org.ua/uk/profiles/organisations/organisation/?un_organisationid=396 Платформа національних обмінів]{{Недоступне посилання|date=липень 2019 |bot=InternetArchiveBot }}
* [http://novosti.dn.ua/news/263423-u-rady-proshel-nemnogochyslennyy-mytyng-pereselencev У РАДЫ ПРОШЕЛ НЕМНОГОЧИСЛЕННЫЙ МИТИНГ ПЕРЕСЕЛЕНЦЕВ]
* [https://hromadskeradio.org/news/2016/11/17/pereselenci-z-krymu-i-donbasu-sklaly-spysok-vymog-do-verhovnoyi-rady Переселенці з Криму і Донбасу склали список вимог до Верховної Ради]


text:
# Pio Laghi
Pio Laghi (Castiglione, 21 de maio de 1922 — Roma, 11 de janeiro de 2009) foi um cardeal católico italiano e presidente emérito da Congregação para a Educação Católica no Vaticano.

wikiname: ptwiki

title: Pio Laghi

in_language: pt

wikitext:
{{Info/Prelado da Igreja Católica
 |type             = Cardeal
 |nome             = Pio Laghi
 |função           = Presidente da [[Congregação para a Educação Católica]]
 |imagem           = Pio Laghi, 1984 (cropped).jpg
 |imagem_legenda   =

 |diocese          = [[Diocese de Roma]]
 |nomeação         = {{dtlink|1|7|1991}}
 |predecessor      = [[William Wakefield Baum|Dom William Wakefield ''Cardeal'' Baum]]
 |sucessor         = [[Zenon Grocholewski|Dom Zenon ''Cardeal'' Grocholewski]]
 |mandato          = {{dtlink|||1991}} - {{dtlink|||1999}}

 |padre_data       = {{dtlink|20|4|1946}}
 |padre_ord        = [[Giuseppe Battaglia|Dom Giuseppe Battaglia]]
 |bispo_nom        = {{dtlink|24|5|1969}}
 |bispo_data       = {{dtlink|22|6|1969}}
 |bispo_ord        = [[Amleto Giovanni Cicognani|Dom Amleto Giovanni ''Cardeal'' Cicognani]]
 |arcebispo_nom    = {{dtlink|24|5|1969}}

 |cardeal_data     = {{dtlink|28|6|1991}}
 |cardeal_ord      = [[Papa João Paulo II]]
 |cardeal_rank     = [[Cardeal-diácono]] {{small|(1991-2002)}}
[[Cardeal-presbítero]] {{small|(2002-2009)}}
 |cardeal_título   = [[Santa Maria Auxiliadora na Via Tuscolana (diaconia)|Santa Maria Auxiliadora na Via Tuscolana]] {{small|(1991-2002)}}
[[São Pedro Acorrentado (título cardinalício)|São Pedro Acorrentado]] {{small|(2002-2009)}}
 |cardeal_lema     = IN VERBO TUO
 |cardeal_brasão   = Coat of arms of Pio Laghi.svg

 |nascimento_local = [[Castiglione]]
 |nascimento_data  = {{dni|21|5|1922|si}}
 |morte_local      = [[Roma]]
 |morte_data       = {{morte|11|1|2009|21|5|1922}}
 |nacionalidade    = {{ITAn|o}}
 |ch               = laghi
}}

'''Pio Laghi''' ([[Castiglione]], [[21 de maio]] de [[1922]] — [[Roma]], [[11 de janeiro]] de [[2009]]) foi um [[cardeal]] [[católico]] [[Italianos|italiano]] e presidente emérito da [[Congregação para a Educação Católica]] no [[Vaticano]].<ref>[http://noticias.cancaonova.com/noticia.php?id=272058 Morre Cardeal Pio Laghi]</ref>

{{referências}}

==Ligações externas==
{{wikiquote}}
{{commonscat}}

{{esboço-bispo}}
{{Portal3|Itália}}

[[Categoria:Cardeais da Itália|Laghi]]
[[Categoria:Arcebispos católicos da Itália|Laghi]]
[[Categoria:Cardeais nomeados pelo papa João Paulo II]]
[[Categoria:Cardeais protodiáconos]]
[[Categoria:Ordem Soberana e Militar de Malta]]
[[Categoria:Núncios apostólicos na Argentina]]
[[Categoria:Alunos da Pontifícia Academia Eclesiástica]]

title: Presidente da Congregação para a Educação Católica

Presidente da Congregação para a Educação Católica: Info/Prelado da Igreja Católica

title: Atividade eclesiástica

Diocese: Diocese de Roma

Nomeação: 1 de julho de 1991

Predecessor: Dom William Wakefield Cardeal Baum

Sucessor: Dom Zenon Cardeal Grocholewski

title: Ordenação e nomeação

Ordenação presbiteral: 20 de abril de 1946 · por Dom Giuseppe Battaglia

Nomeação episcopal: 24 de maio de 1969

Ordenação episcopal: 22 de junho de 1969 · por Dom Amleto Giovanni Cardeal Cicognani

Nomeado arcebispo: 24 de maio de 1969

title: Cardinalato

Criação: 28 de junho de 1991 · por Papa João Paulo II

Ordem: Cardeal-diácono (1991-2002) · Cardeal-presbítero (2002-2009)

Título: Santa Maria Auxiliadora na Via Tuscolana (1991-2002) · São Pedro Acorrentado (2002-2009)

Lema: IN VERBO TUO

title: Dados pessoais

Nascimento: Castiglione · 21 de maio de 1922

Morte: Roma · 11 de janeiro de 2009 (86 anos)

Nacionalidade: italiano

Dados pessoais: dados em catholic-hierarchy.org · Cardeais · Categoria:Hierarquia católica · Projeto Catolicismo


text:
# Sultanaat van Rûm
Het sultanaat Rûm of Roem, ook wel Iconium of Konya, was een rijk in Anatolië van 1077 tot 1307. Het sultanaat was een afsplitsing van het rijk van de Seltsjoeken, die Oost-Romeinse (lees: Byzantijnse) gebieden hadden veroverd; vandaar dat men zichzelf Rûm (= Rome) noemde.

## Geschiedenis

### Suleiman
Vaak wordt het begin van het sultanaat Rûm geplaatst in het jaar 1077, toen de Seltsjoekse vorst Suleiman ibn Qutulmish zich uitriep tot sultan van Rûm, met Nicea als zijn hoofdstad. Dit gebeurde nadat Seltsjoeken onder zijn leiding in 1075 de wegens de Niceaanse geloofsbelijdenis voor het christendom belangrijke stad Nicea (İznik) en ook Nicomedia (İzmit) veroverden op de Byzantijnen. Na verscheidene heroveringspogingen en interne Byzantijnse troonstrijden waarin Suleiman zich mengde, moesten de Byzantijnse keizers met veel tegenzin Suleimans heerschappij over Nicea en Centraal-Anatolië erkennen. Ook de Seltsjoekse sultan Malik Sjah I erkende Suleiman als sultan van Rûm, waarmee in beginsel een onafhankelijke staat was geboren. Bovendien maakte Suleiman zich meester van Antiochië (Antakya) en ook Smyrna (İzmir) in 1084.  Echter, toen Suleiman in 1086 te Antiochië werd vermoord door Tutush I, de broer van Malik Sjah, die bovendien Suleimans zoon en beoogde opvolger Kilij Arslan gevangennam, leek het prille sultanaat weer ten onder te gaan door gebrek aan centraal gezag.

### Qasim
Abu'l Qasim was aangesteld als gouverneur van Nicea door Suleiman toen deze in 1084 naar Antiochië vertrok. De dood van Suleiman en het gevangenschap van zijn zoon in 1086 was voor Qasim de kans om zichzelf uit te roepen als Sultan van Rûm, al werd zijn heerschappij slechts erkend in Bithynië en Cappadocië. De overige gebieden waarover Suleiman had geheerst, werden onafhankelijk, half-onafhankelijk of voegden zich weer naar Malik Sjah. Ondertussen werd Rûm geteisterd door Byzantijnse aanvallen onder leiding van keizer Alexios I Komnenos. De generaals Tatikios en Manuel Boutoumites wisten Qasims vloot te verslaan, maar ze faalden Nicea te heroveren.

### Kilij Arslan I
1092 was een breukjaar: Malik Sjah stierf en daardoor scheurde het Seltsjoekse Rijk in drie stukken, waarop Kilij Arslan vrijkwam en zijn schoonvader Tzachas van Smyrna doodde en tevens de nog overgebleven landen van Rûm overnam van de eveneens dat jaar overleden Qasim. Kort daarop vestigde hij zijn heerschappij in Centraal-Anatolië. Sommige historici menen dat de periode 1086-1092 een tijdelijk verval markeerde tussen Suleiman en zijn zoon, zo zou Kilij Arslan I de eigenlijke stichter zijn van het sultanaat Rûm, omdat hij erin geslaagd is een dynastie en een stabiel rijk te stichten.
De Byzantijnen zagen de opkomst van Rûm met lede ogen aan terwijl zij al hun Anatolische bezittingen dreigden te verliezen, en nog steeds zoekende Nicea te heroveren, deed keizer Alexios middels een gezant in maart 1095 een beroep op paus Urbanus II om hen te helpen in de strijd tegen de Seltsjoeken. Dit was een van de directe aanleidingen voor de paus om in 1095 zijn oproep tot een kruistocht te doen om het Heilig Land, maar ook de verloren Anatolische gebieden van het Byzantijnse Rijk/de Oosterse Kerk te herwinnen voor de christenheid. De Volkskruistocht die vol overmoed hierop volgde werd door Kilij meteen in de pak gehakt bij het beleg van Xerigordon en later bij de slag om Civetot in september en oktober 1096. De professioneler georganiseerde Eerste Kruistocht kon hij echter niet tegenhouden: het beleg van Nicea (mei-juni 1097) en de daaropvolgende veldslag bij Dorylaeum (1 juli 1097) brachten de Rûm-Seltsjoeken zware nederlagen toe. Nu de kruisvaarders Nicea hadden overgedragen aan de Byzantijnen en hun mars naar Jeruzalem voortzetten, zette Kilij in op de tactiek van de verschroeide aarde. In augustus namen de kruisvaarders onder Godfried van Bouillon Konya (Iconium) in, maar kort daarop werd die plaats heroverd door Kilij die er zijn nieuwe hoofdstad van maakte. Hij verloor Antiochië nog wel aan de kruisvaarders (juni 1098), maar voor de rest was hij van ze af, omdat hun hoofddoel niet de vernietiging van zijn sultanaat was, maar het bevrijden van het Heilige Land.
De Kruisvaart van 1101 wisten Kilij' Rûm-Seltsjoeken dan weer goed te weerstaan; een nieuw offensief, deze keer gericht tegen Rûm zelf en het buursultanaat van de Danisjmenden, werd onder de voet gelopen in de slagen bij Heraclea en Mersivan. Vervolgends voerde Kilij weer oorlog met de Danisjmenden en veroverde Harran, Diyarbakir en Mosoel, maar sneuvelde toen hij na de tegen de Seltsjoeken van Mohammed I Tapar verloren slag bij de Khaburrivier trachtte te vluchten en verdronk (1107).
Er volgde een dynastieke machtsstrijd, maar vanaf 1204 volgde een nieuwe periode van expansie. Nadat de kruisvaarders in 1204 Constantinopel innamen, kon Rûm zijn rijk uitbreiden tot de zuidelijke kust van Anatolië. In de daarop volgende jaren bereikte het Sultanaat van Rûm zijn grootste omvang. Het was ook cultureel een periode van voorspoed en er werden talrijke gebouwen opgetrokken (waaronder een zomerresidentie voor de sultans, het Kubadabadpaleis).

### Einde
Vanaf 1243, na de verloren Slag bij Kösedağ, stond Rûm vooral onder het gezag van de Mongolen. Het sultanaat zou uiteindelijk tot het Ottomaanse Rijk leiden, dat zich eerst als rechtmatige erfgenaam verklaarde van, en in 1453 een einde maakte aan het Byzantijnse Rijk, door het restant ervan op te slokken. Niet alle gebieden van het Sultanaat van Rum vielen meteen aan het Ottomaanse Rijk toe. Anatolië was een lappendeken van verschillende vorstendommen (beyliks). Uiteindelijk waren het de Karamaniden die de laatste sultan van Rûm opzij hebben gezet. Begin 14e eeuw werd de laatste sultan van Rûm vermoord. Kleine gebieden aan de rand van het sultanaat Rum werden onderdeel van het Il-kanaat en van Cilicisch-Armenië.

wikiname: nlwiki

title: Sultanaat van Rûm

in_language: nl

wikitext:
{{Infobox historisch land
| Naam in Landstaal  = Sultanaat Rûm
| Status             =
| Voor1              = Seltsjoekenrijk
| Vlag_Voor1         = Flag of the Seljuk.png
| Voor2              = Danisjmenden
| Vlag_Voor2         =
| Voor3              = Mengoejekiden
| Vlag_Voor3         =
| Voor4              = Saltoekiden
| Vlag_Voor4         =
| Voor5              = Artuqiden
| Vlag_Voor5         =
| Na1                = Ottomaanse Rijk
| Vlag_Na1           = Ottoman Flag.svg
| Na2                = Karamaniden
| Vlag_Na2           = Karamanid Dynasty flag.svg
| Na3                = Il-kanaat
| Vlag_Na3           = Flag of Ilkhanate.svg
| Na4                = Cilicisch-Armenië
| Vlag_Na4           = Armoiries Héthoumides.svg
| Jaar van ontstaan  = 1077/1092
| Jaar van afloop    = 1307
| Vlag               = [[Bestand:Flag of Sultanate of Rum.svg|125px]]
| Vlagartikel        =
| Wapen              =
| Wapenartikel       =
| Kaart              = Seljuk Sultanate of Rum 1190 Locator Map.svg
| Kaartjaar          = Het sultanaat in 1190 aan de vooravond van de [[Derde Kruistocht]].
| Regeringsvorm      = [[Sultanaat]]
| Hoofdstad          = [[İznik (stad)|Iznik]] (1077–1097),
[[Konya (stad)|Konya]] (1097–1307)
| Staatshoofd        = [[sultan (rang)|Sultan]]
| Oppervlakte        = 400.000 km²
| Bevolking          =
| Etniciteit         =
| Munteenheid        =
| Leus               =
| Nationale feestdag =
| Volkslied          =
| Talen              = [[Turks]], [[Grieks]] en [[Perzisch]]
| Religie            = [[Islam]]
| Noten              =
}}
Het '''sultanaat Rûm''' of '''Roem''', ook wel '''Iconium''' of '''Konya''', was een rijk in [[Anatolië]] van [[1077]] tot [[1307]]. Het sultanaat was een afsplitsing van het rijk van de [[Seltsjoeken]], die [[Oost-Romeinse]] (lees: [[Byzantijnse]]) gebieden hadden veroverd; vandaar dat men zichzelf ''Rûm'' (= [[Romeinse Rijk|Rome]]) noemde.

== Geschiedenis ==
=== Suleiman ===
Vaak wordt het begin van het sultanaat Rûm geplaatst in het jaar 1077, toen de Seltsjoekse vorst [[Suleiman ibn Qutulmish]] zich uitriep tot ''sultan van Rûm'', met [[Nicea]] als zijn hoofdstad. Dit gebeurde nadat Seltsjoeken onder zijn leiding in 1075 de wegens de [[Geloofsbelijdenis van Nicea-Constantinopel|Niceaanse geloofsbelijdenis]] voor het christendom belangrijke stad [[Nicea]] ([[İznik (stad)|İznik]]) en ook [[Nicomedia]] ([[İzmit]]) veroverden op de Byzantijnen. Na verscheidene heroveringspogingen en interne Byzantijnse troonstrijden waarin Suleiman zich mengde, moesten de Byzantijnse keizers met veel tegenzin Suleimans heerschappij over Nicea en Centraal-Anatolië erkennen. Ook de Seltsjoekse sultan [[Malik Sjah I]] erkende Suleiman als sultan van Rûm,{{Bron?||2023|06|20}} waarmee in beginsel een onafhankelijke staat was geboren. Bovendien maakte Suleiman zich meester van [[Antiochië]] ([[Antakya]]) en ook [[Smyrna (Griekse stad)|Smyrna]] ([[İzmir]]) in 1084.  Echter, toen Suleiman in 1086 te Antiochië werd vermoord door [[Tutush I]], de broer van Malik Sjah, die bovendien Suleimans zoon en beoogde opvolger [[Kilij Arslan I|Kilij Arslan]] gevangennam, leek het prille sultanaat weer ten onder te gaan door gebrek aan centraal gezag.

=== Qasim ===
[[Abu'l Qasim]] was aangesteld als gouverneur van Nicea door Suleiman toen deze in 1084 naar Antiochië vertrok. De dood van Suleiman en het gevangenschap van zijn zoon in 1086 was voor Qasim de kans om zichzelf uit te roepen als Sultan van Rûm, al werd zijn heerschappij slechts erkend in [[Bithynië]] en [[Cappadocië]]. De overige gebieden waarover Suleiman had geheerst, werden onafhankelijk, half-onafhankelijk of voegden zich weer naar Malik Sjah. Ondertussen werd Rûm geteisterd door Byzantijnse aanvallen onder leiding van keizer [[Alexios I Komnenos]]. De generaals [[Tatikios]] en [[Manuel Boutoumites]] wisten Qasims vloot te verslaan, maar ze faalden Nicea te heroveren.

=== Kilij Arslan I ===
1092 was een breukjaar: Malik Sjah stierf en daardoor scheurde het Seltsjoekse Rijk in drie stukken, waarop Kilij Arslan vrijkwam en zijn schoonvader [[Tzachas]] van Smyrna doodde en tevens de nog overgebleven landen van Rûm overnam van de eveneens dat jaar overleden Qasim. Kort daarop vestigde hij zijn heerschappij in Centraal-Anatolië. Sommige historici menen dat de periode 1086-1092 een tijdelijk verval markeerde tussen Suleiman en zijn zoon, zo zou [[Kilij Arslan I]] de eigenlijke stichter zijn van het sultanaat Rûm, omdat hij erin geslaagd is een dynastie en een stabiel rijk te stichten.

[[Bestand:Carte_de_la_premiere_croisade.jpg|thumb|200px|Kaart van de [[Eerste Kruistocht]].]]
De Byzantijnen zagen de opkomst van Rûm met lede ogen aan terwijl zij al hun Anatolische bezittingen dreigden te verliezen, en nog steeds zoekende Nicea te heroveren, deed keizer Alexios middels een gezant in maart 1095 een beroep op [[paus Urbanus II]] om hen te helpen in de strijd tegen de Seltsjoeken. Dit was een van de directe aanleidingen voor de paus om in 1095 zijn oproep tot een [[kruistocht]] te doen om het [[Heilig Land]], maar ook de verloren Anatolische gebieden van het Byzantijnse Rijk/de Oosterse Kerk te herwinnen voor de christenheid. De [[Volkskruistocht]] die vol overmoed hierop volgde werd door Kilij meteen in de pak gehakt bij het [[beleg van Xerigordon]] en later bij de [[slag om Civetot]] in september en oktober 1096. De professioneler georganiseerde [[Eerste Kruistocht]] kon hij echter niet tegenhouden: het [[beleg van Nicea]] (mei-juni 1097) en de daaropvolgende [[Slag bij Dorylaeum (1097)|veldslag bij Dorylaeum]] (1 juli 1097) brachten de Rûm-Seltsjoeken zware nederlagen toe. Nu de kruisvaarders Nicea hadden overgedragen aan de Byzantijnen en hun mars naar Jeruzalem voortzetten, zette Kilij in op de [[tactiek van de verschroeide aarde]]. In augustus namen de kruisvaarders onder [[Godfried van Bouillon]] [[Konya (stad)|Konya]] (''Iconium'') in, maar kort daarop werd die plaats heroverd door Kilij die er zijn nieuwe hoofdstad van maakte. Hij [[Beleg van Antiochië (1097-1098)|verloor Antiochië]] nog wel aan de kruisvaarders (juni 1098), maar voor de rest was hij van ze af, omdat hun hoofddoel niet de vernietiging van zijn sultanaat was, maar het bevrijden van het Heilige Land.

[[Bestand:Crusade of 1101 v1.svg|thumb|200px|Het verkleinde Rûm weerstaat een nieuwe kruisvaart]]
De [[Kruisvaart van 1101]] wisten Kilij' Rûm-Seltsjoeken dan weer goed te weerstaan; een nieuw offensief, deze keer gericht tegen Rûm zelf en het buursultanaat van de [[Danisjmenden]], werd onder de voet gelopen in de slagen bij Heraclea en Mersivan. Vervolgends voerde Kilij weer oorlog met de Danisjmenden en veroverde [[Harran (stad)|Harran]], [[Diyarbakır (stad)|Diyarbakir]] en [[Mosoel]], maar sneuvelde toen hij na de tegen de Seltsjoeken van [[Mohammed I Tapar]] verloren slag bij de [[Khabur (Eufraat)|Khaburrivier]] trachtte te vluchten en verdronk (1107).

Er volgde een dynastieke machtsstrijd, maar vanaf 1204 volgde een nieuwe periode van expansie. Nadat de [[Vierde Kruistocht|kruisvaarders in 1204]] Constantinopel innamen, kon Rûm zijn rijk uitbreiden tot de zuidelijke kust van Anatolië. In de daarop volgende jaren bereikte het Sultanaat van Rûm zijn grootste omvang. Het was ook cultureel een periode van voorspoed en er werden talrijke gebouwen opgetrokken (waaronder een zomerresidentie voor de sultans, het [[Kubadabadpaleis]]).<ref>Kadir Pektas, Nieuwkomers, nieuwe heersers en een nieuwe godsdienst, in Anatolia, een verhaal van 12.000 jaar, Lannoo, ISBN 978 94 014 3002 9, p. 165-166</ref>

=== Einde ===
[[Bestand:Anatolia1300.png|thumb|right|300px|Aan het eind van het Sultanaat ontstonden verscheidene Turkse staten in Anatolië, waarvan die van [[Osman I|Osman]] zou uitgroeien tot het [[Ottomaanse Rijk]]]]
Vanaf [[1243]], na de verloren [[Slag bij Kösedağ]], stond Rûm vooral onder het gezag van de [[Mongoolse Rijk|Mongolen]]. Het sultanaat zou uiteindelijk tot het [[Ottomaanse Rijk]] leiden, dat zich eerst als rechtmatige erfgenaam verklaarde van, en in [[1453]] een einde maakte aan het [[Byzantijnse Rijk]], door het restant ervan op te slokken. Niet alle gebieden van het Sultanaat van Rum vielen meteen aan het [[Ottomaanse Rijk]] toe. [[Anatolië]] was een lappendeken van verschillende vorstendommen ([[beylik]]s). Uiteindelijk waren het de [[Karamaniden]] die de laatste sultan van Rûm opzij hebben gezet. Begin 14e eeuw werd de laatste sultan van Rûm vermoord. Kleine gebieden aan de rand van het sultanaat Rum werden onderdeel van het [[Il-kanaat]] en van [[Cilicisch-Armenië]].

== Zie ook ==
*[[Geschiedenis van Turkije]]

{{Appendix}}
[[Categorie:Seltsjoeken]]
[[Categorie:Historisch land in Anatolië|Rum]]
[[Categorie:Geschiedenis van Centraal-Anatolië]]
[[Categorie:Geschiedenis van Oost-Anatolië]]
[[Categorie:Historisch land in het Midden-Oosten|Rum]]
[[Categorie:Historisch sultanaat|Rum]]

title: Sultanaat Rûm

title: Kaart

Kaart: Het sultanaat in 1190 aan de vooravond van de Derde Kruistocht.

title: Algemene gegevens

Talen: Turks, Grieks en Perzisch

Religie(s): Islam

title: Regering

Regeringsvorm: Sultanaat

Staatshoofd: Sultan


text:
# Kunčice (okres Hradec Králové)
Kunčice (Duits: Kuntschitz) is een Tsjechische gemeente in de regio Hradec Králové, en maakt deel uit van het district Hradec Králové.
Kunčice telt 257 inwoners.
Babice ·
Barchov ·
Běleč nad Orlicí ·
Benátky ·
Blešno ·
Boharyně ·
Černilov ·
Černožice ·
Čistěves ·
Divec ·
Dobřenice ·
Dohalice ·
Dolní Přím ·
Habřina ·
Hlušice ·
Hněvčeves ·
Holohlavy ·
Hořiněves ·
Hradec Králové ·
Hrádek ·
Humburky ·
Hvozdnice ·
Chlumec nad Cidlinou ·
Chudeřice ·
Jeníkovice ·
Jílovice ·
Káranice ·
Klamoš ·
Kobylice ·
Kosice ·
Kosičky ·
Králíky ·
Kratonohy ·
Kunčice ·
Ledce ·
Lejšovka ·
Lhota pod Libčany ·
Libčany ·
Libníkovice ·
Librantice ·
Libřice ·
Lišice ·
Lodín ·
Lochenice ·
Lovčice ·
Lužany ·
Lužec nad Cidlinou ·
Máslojedy ·
Měník ·
Mlékosrby ·
Mokrovousy ·
Myštěves ·
Mžany ·
Neděliště ·
Nechanice ·
Nepolisy ·
Nové Město ·
Nový Bydžov ·
Obědovice ·
Ohnišťany ·
Olešnice ·
Osice ·
Osičky ·
Petrovice ·
Písek ·
Prasek ·
Praskačka ·
Předměřice nad Labem ·
Převýšov ·
Pšánky ·
Puchlovice ·
Račice nad Trotinou ·
Radíkovice ·
Radostov ·
Roudnice ·
Sadová ·
Sendražice ·
Skalice ·
Skřivany ·
Sloupno ·
Smidary ·
Smiřice ·
Smržov ·
Sovětice ·
Stará Voda ·
Starý Bydžov ·
Stěžery ·
Stračov ·
Střezetice ·
Světí ·
Syrovátka ·
Šaplava ·
Těchlovice ·
Třebechovice pod Orebem ·
Třesovice ·
Urbanice ·
Vinary ·
Vrchovnice ·
Všestary ·
Výrava ·
Vysoká nad Labem ·
Vysoký Újezd ·
Zachrašťany ·
Zdechovice

title: Kunčice (okres Hradec Králové)

wikitext:
{{Infobox plaats in Tsjechië
| naam = Kunčice
| bestandsnaam vlag =
| bestandsnaam wapen =
| bestandsnaam regiovlag = Flag of Hradec Kralove Region.svg
| regio = [[Hradec Králové (regio)|Hradec Králové]]
| district = [[Okres Hradec Králové|Hradec Králové]]
| jaar=
| inwoneraantal = 257 <small>(2.10.2006)</small>
| oppervlakte = 5,91
| lat_deg = 50
| lat_min = 13
| lat_sec = 25
| lon_deg = 15
| lon_min = 38
| lon_sec = 8
| postcode = 503 15
| netnummer=
| burgemeester=
| adres=
| website = [http://www.kuncice.info www.kuncice.info]
| diverse=
| gemeentenummer = 570214
| image = Kaplička v Kunčicích.jpg
| caption = Kerkje in Kunčice
}}
'''Kunčice''' ([[Duits]]: ''Kuntschitz'') is een [[Tsjechische gemeente]] in de regio [[Hradec Králové (regio)|Hradec Králové]], en maakt deel uit van het district [[Okres Hradec Králové|Hradec Králové]].
Kunčice telt 257 inwoners.

{{Beginnetje|landen & volken|land=Tsjechië|2=2007|3=12|4=01}}
{{Navigatie district Hradec Králové}}
{{Commonscat|Kunčice (Hradec Králové District)}}

{{DEFAULTSORT:Kuncice (okres Hradec Kralove)}}
[[Categorie:Gemeente in Hradec Králové (district)]]

title: Situering

Regio (kraj): Hradec Králové

District (okres): Hradec Králové

title: Algemeen

title: Overig

title: Foto's

Foto's: Kerkje in Kunčice

Portaal: Tsjechië


text:
# Aichryson palmense
El gongarillo palmero o Aichryson palmense es una especie de planta tropical con hojas suculentas de la familia de las crasuláceas.

## Distribución geográfica
Aichryson palmense es un endemismo de las Islas Canarias.

## Descripción
Aichryson palmense es un endemismo palmero. Pertenece al grupo de especies herbáceas vellosas. Se diferencia por el filo de las hojas, que es más ancho cerca de la base. La planta está cubierta de pelos que tienen una punta glandular.

## Taxonomía
Aichryson palmense fue descrita por Webb ex Bolle y publicado en Bonplandia 7: 243. 1859.
Etimología
Ver: Aichryson
palmense: epíteto geográfico que alude su localización en la isla de La Palma, de la que es endémica esta especie.

wikiname: eswiki

title: Aichryson palmense

in_language: es

wikitext:
{{Ficha de taxón
| name = ''Aichryson palmense''
| image =
| image_width = 250px
| status =
| regnum = [[Plantae]]
| subregnum = [[Tracheobionta]]
| divisio = [[Magnoliophyta]]
| classis = [[Magnoliopsida]]
| subclassis = [[Rosidae]]
| ordo = [[Saxifragales]]
| familia = [[Crassulaceae]]
| subfamilia = [[Sempervivoideae]]
| genus = ''[[Aichryson]]''
| species = '''''A. palmense'''''
| binomial = ''Aichryson palmense''
| binomial_authority =  [[Philip Barker Webb|Webb]] ex [[Bolle]]
}}

El '''gongarillo palmero''' o '''''Aichryson palmense''''' es una [[especie]] de [[planta]] [[Bosque tropical|tropical]] con [[hoja]]s [[suculenta]]s de la familia de las [[crasuláceas]].

== Distribución geográfica ==
''Aichryson palmense'' es un [[endemismo]] de las [[Islas Canarias]].
== Descripción ==

''Aichryson palmense'' es un endemismo palmero. Pertenece al grupo de especies herbáceas vellosas. Se diferencia por el filo de las hojas, que es más ancho cerca de la base. La planta está cubierta de pelos que tienen una punta glandular.<ref>Datos en [http://www.floradecanarias.com/Aichryson_palmense.html ''Aichryson palmense'' en Flora de Canarias]</ref>
== Taxonomía ==
''Aichryson palmense'' fue descrita por [[Philip Barker Webb|Webb]] ex [[Bolle]] y publicado en ''[[Bonplandia (revista)|Bonplandia]]'' 7: 243. 1859.<ref name = Trop>{{cita web |url=http://www.tropicos.org/NameSynonyms.aspx?nameid=100285352 |título= ''Aichryson palmense''|fechaacceso=15 de mayo de 2013 |obra=  Tropicos.org. [[Missouri Botanical Garden]]}}</ref><ref>[http://www.theplantlist.org/tpl/record/kew-2626790 ''Aichryson palmense'' en PlantList]</ref>

;Etimología:
Ver: ''[[Aichryson#Taxonomía|Aichryson]]''

''palmense'': [[epíteto]] geográfico que alude su localización en la isla de [[La Palma]], de la que es endémica esta especie.

== Referencias ==
{{Listaref}}
{{control de autoridades}}
[[Categoría:Aichryson|palmense]]
[[Categoría:Flora de Canarias]]
[[Categoría:Flora endémica de Canarias]]
[[Categoría:Plantas descritas en 1859]]

title: Taxonomía

Reino: Plantae

Subreino: Tracheobionta

División: Magnoliophyta

Clase: Magnoliopsida

Subclase: Rosidae

Orden: Saxifragales

Familia: Crassulaceae

Subfamilia: Sempervivoideae

Género: Aichryson

Especie: A. palmense · Webb ex Bolle


text:
# ClamTk
ClamTk is a free and open-source graphical interface for the ClamAV command-line antivirus software program for Linux desktop users. It provides both on-demand and scheduled scanning. The project was started by Dave Mauroni in February 2004. As of April 2024, the program is no longer maintained.
ClamTk was originally written using the Tk widget toolkit, for which it is named, but it was later re-written in Perl, using the GTK toolkit. The interface has evolved considerably over time and recent versions are quite different than early releases, adding features and changing the interface presentation. It is dual-licensed under the GNU General Public License version 1 or later, and the Artistic License.

## Features
The ClamTk interface allows scanning of single files or directories. It can be configured for recursive scans, scanning all sub-directories, for whitelists, to scan for potentially unwanted applications (PUAs),  to exclude hidden files, or large files over 20 MB. In 2017 GHacks reviewer Mike Turcotte-McCusker noted the high rate of false positives that the PUA-inclusive scans return.
The history selection allows reviewing the results of previous scans and quarantined files. ClamTk allows manual or automatic updates to be configured for ClamAV's virus definitions.
The application interfaces with thunar-sendto-clamtk, nemo-sendto-clamtk,  clamtk-gnome and clamtk-kde, each of which provide context menu functionality for the associated file managers, Thunar, Nemo, GNOME Files and Dolphin, allowing users to directly send files to ClamTk for scanning.
ClamTk can also be run from the command-line interface, although the main reason that command line access exists was for interface with the various file managers.

## Use
ClamTk is included in the repositories of many Linux distributions, including ALT Linux, Arch Linux, CentOS, Debian, Fedora, Gentoo, Linux Mint, Mandriva, openSUSE, PCLinuxOS, Red Hat Enterprise Linux, Ubuntu, as well as FreeBSD.
Most users install ClamTk from the repositories of the Linux distribution that they are using, but the application's website,  also provided downloads for the latest release versions, in the form of .rpm and .deb files.

## Reception
A 2014 review of ClamTk 5.0.7 by Silviu Stahie of Softpedia recommended the application as a means of getting ClamAV functionality in an easy-to-use graphical interface. He wrote, "basically, all functions of ClamTK can be performed in a terminal with ClamAV. That would be fine if you had no desktop environment, like on a server, but there is no reason to use the terminal in a regular Linux distribution."
A 2015 review by Bill Toulas on the How To Forge noted that ClamTk seemed to take a comparable amount of time to scan compared to ClamAV, indicating that it wasn't slowing the scanning engine down.
A 2017 review in Linux and Ubuntu said, "ClamTK provides a very simple GUI that allows beginners who are not most comfortable to use CLI. Upon launching ClamTk, you will be presented with a clean GUI with 4 main sections."
In Ubuntu Pit's listing of the Best Linux Antivirus: Top 10 Reviewed and Compared, ClamTk was recommended for average users and described as "lightweight".
A 2019 review in Make Tech Easier included ClamTk in its review of The Best Antivirus Programs for Ubuntu. They reported, "If you need a good virus scanner, and you’re not a fan of the command line, ClamTk is the best choice."

A review by Derrik Diener of Additive Tips in 2019 stated, "... if you like the features of the ClamAV tool, but dislike dealing with the command-line, you’ll get the same useful features in a nice, easy-to-use interface ... ClamTK takes all of the advanced ClamAV features from the command-line and wraps it up in an incredibly simple user interface that the average Linux user can use."

wikiname: enwiki

title: ClamTk

in_language: en

wikitext:
{{Short description|Computer antivirus software for Linux}}
{{Use dmy dates|date=March 2021}}
{{Use American English|date=March 2021}}
{{Infobox software
| name = ClamTk
| logo = File:Clamtk logo.png
| logo size =
| screenshot = ClamTk 6.18.1 screenshot.webp
| caption = ClamTk 6.18 running on [[openSUSE]]
| author = Dave Mauroni
| developer = Dave Mauroni
| released = {{Start date and age|2004|02}}
| discontinued = Yes
| latest release version = 6.18
| latest release date = {{Start date and age|2024|1|27}}<ref>{{cite web |title=ClamTk 6.14 Releases|url=https://github.com/dave-theunsub/clamtk/releases |website=Github |access-date=27 June 2024}}</ref>
| latest preview version =
| latest preview date =
| programming language = [[Perl]]
| operating system = [[Linux]]
| genre = [[Antivirus software]]
| license = [[GNU General Public License]]/[[Artistic License]]
| website = {{URL|https://gitlab.com/dave_m/clamtk/}}
| latest_release_version =
}}

'''ClamTk''' is a [[Free and open-source software|free and open-source]] graphical interface for the [[ClamAV]] command-line [[antivirus software]] program for [[Linux]] desktop users. It provides both on-demand and scheduled scanning. The project was started by Dave Mauroni in February 2004.<ref name="dave-theunsub.github.com">{{cite web|url=https://gitlab.com/dave_m/clamtk/|title=clamtk|website=gitlab.com|last=Mauroni|first=Dave|access-date=28 March 2021|archive-url= https://web.archive.org/web/20210225095335/https://gitlab.com/dave_m/clamtk|archive-date= 25 February 2021|url-status= live}}</ref><ref name="softpedia.com">{{cite news|url=https://linux.softpedia.com/get/Programming/UI-User-Interfaces-/ClamTk-2687.shtml|title=Download ClamTk Linux 6.00|website=softpedia|access-date=25 June 2019|archive-url= https://web.archive.org/web/20191207170215/https://linux.softpedia.com/get/Programming/UI-User-Interfaces-/ClamTk-2687.shtml|archive-date= 7 December 2019|url-status= live}}</ref><ref name="addictivetips.com">{{cite web|url=https://www.addictivetips.com/ubuntu-linux-tips/best-anti-virus-apps-for-linux/|title=Best Antivirus for Linux in 2019 Review|date=28 February 2019|website=addictivetips.com|access-date=25 June 2019|archive-url= https://web.archive.org/web/20210209105557/https://www.addictivetips.com/ubuntu-linux-tips/best-anti-virus-apps-for-linux/|archive-date= 9 February 2021|url-status= live}}</ref> As of April 2024, the program is no longer maintained.<ref>{{cite web |last1=Dave |first1=Mauroni |title=No longer maintained (#144) · Issues · Dave M / clamtk · GitLab |url=https://gitlab.com/dave_m/clamtk/-/issues/144 |website=Dave M / clamtk · GitLab |access-date=10 April 2024}}</ref>

ClamTk was originally written using the [[Tk (software)|Tk widget toolkit]], for which it is named, but it was later re-written in [[Perl]], using the [[GTK]] toolkit. The interface has evolved considerably over time and recent versions are quite different than early releases, adding features and changing the interface presentation. It is [[dual-licensed]] under the [[GNU General Public License]] version 1 or later, and the [[Artistic License]].<ref name="dave-theunsub.github.com"/><ref>{{cite web |url=https://clamtk.sourceforge.net/README |title=ClamTk README |access-date=24 June 2019 |last=Mauroni |first=Dave |date=October 2008|archive-url= https://web.archive.org/web/20200115230240/http://clamtk.sourceforge.net/README|archive-date= 15 January 2020|url-status= live}}</ref><ref name="ubuntupit.com">{{cite web|url=https://www.ubuntupit.com/best-linux-antivirus-top-10-reviewed-compared/|title=Best Linux Antivirus: Top 10 Reviewed and Compared|date=8 November 2017|website=ubuntupit.com|access-date=25 June 2019|archive-url= https://web.archive.org/web/20201109032102/https://www.ubuntupit.com/best-linux-antivirus-top-10-reviewed-compared/|archive-date= 9 November 2020|url-status= live}}</ref><ref>{{cite web|url=http://ubuntuhandbook.org/index.php/2013/11/clamtk-5-00-released-install-ubuntu-linux-mint/|title=ClamTk 5.00 released, Install it in Ubuntu & Linux Mint - UbuntuHandbook|website=ubuntuhandbook.org|access-date=25 June 2019|archive-url= https://web.archive.org/web/20210123135534/https://ubuntuhandbook.org/index.php/2013/11/clamtk-5-00-released-install-ubuntu-linux-mint/|archive-date= 23 January 2021|url-status= live}}</ref>

==Features==
[[File:Clam Tk Virus Scanner.png|thumb|Early release of ClamTk from 2005]]
[[File:ClamTK4.08.png|thumb|ClamTk 4.08 running on [[Ubuntu version history#0904|Ubuntu 9.04]]]]
The ClamTk interface allows scanning of single files or directories. It can be configured for recursive scans, scanning all sub-directories, for whitelists, to scan for [[potentially unwanted application]]s (PUAs),  to exclude hidden files, or large files over 20 MB. In 2017 [[GHacks]] reviewer Mike Turcotte-McCusker noted the high rate of [[false positive]]s that the PUA-inclusive scans return.<ref name="auto">{{cite web|url=http://www.linuxandubuntu.com/home/clamav-antivirus-scanner-for-linux-review-installation-usage/|title=ClamAV Antivirus Scanner For Linux (Review + Installation + Usage)|last=Sandy|date=29 January 2017|website=linuxandubuntu.com|access-date=25 June 2019|archive-url= https://web.archive.org/web/20210117021759/http://www.linuxandubuntu.com/home/clamav-antivirus-scanner-for-linux-review-installation-usage|archive-date= 17 January 2021|url-status= live}}</ref><ref name="auto1">{{cite news|url=https://www.softpedia.com/reviews/linux/ClamTk-Review-452966.shtml|title=ClamTK 5.0.7 Review – An Anti-Virus for Linux|first=Silviu|last=Stahie|website=softpedia|access-date=25 June 2019|archive-url= https://web.archive.org/web/20190813000531/https://www.softpedia.com/reviews/linux/ClamTk-Review-452966.shtml|archive-date= 13 August 2019|url-status= live}}</ref><ref name="softpedia.com"/><ref>{{cite news|url=https://www.ghacks.net/2017/05/02/how-to-install-clamav-with-clamtk-ui-in-gnulinux/|title=How to install ClamAV with Clamtk UI in GNU/Linux - gHacks Tech News|newspaper=Ghacks Technology News|date=2 May 2017 |access-date=25 June 2019|archive-url= https://web.archive.org/web/20201128230341/https://www.ghacks.net/2017/05/02/how-to-install-clamav-with-clamtk-ui-in-gnulinux/|archive-date= 28 November 2020|url-status= live}}</ref><ref name="addictivetips.com"/>

The history selection allows reviewing the results of previous scans and quarantined files. ClamTk allows manual or automatic updates to be configured for ClamAV's virus definitions.<ref name="auto"/><ref name="softpedia.com"/><ref>{{cite web|url=https://clamtk.sourceforge.net/help/install-clamtk.html|title=Installing ClamTk|website=clamtk.sourceforge.net|access-date=25 June 2019|archive-url= https://web.archive.org/web/20190509071603/http://clamtk.sourceforge.net/help/install-clamtk.html|archive-date= 9 May 2019|url-status= live}}</ref><ref>{{cite web|url=https://clamtk.en.uptodown.com/ubuntu|title=ClamTk 4.38 for Ubuntu - Download|first=Uptodown Technologies|last=SL|website=clamtk.en.uptodown.com|access-date=25 June 2019|archive-url= https://web.archive.org/web/20171213115434/https://clamtk.en.uptodown.com/ubuntu|archive-date= 13 December 2017|url-status= live}}</ref>

The application interfaces with ''thunar-sendto-clamtk'', ''nemo-sendto-clamtk'', '' clamtk-gnome'' and ''clamtk-kde'', each of which provide context menu functionality for the associated file managers, [[Thunar]], [[Nemo (file manager)|Nemo]], [[GNOME Files]] and [[Dolphin (file manager)|Dolphin]], allowing users to directly send files to ClamTk for scanning.<ref name="dave-theunsub.github.com"/><ref name="addictivetips.com"/>

ClamTk can also be run from the [[command-line interface]], although the main reason that command line access exists was for interface with the various file managers.<ref>{{cite web|url = https://gitlab.com/dave_m/clamtk|title = Commandline|access-date = 26 June 2019|last = Mauroni|first = Dave|work = gitlab.com|date = February 2019|archive-url= https://web.archive.org/web/20190522081911/https://gitlab.com/dave_m/clamtk|archive-date= 22 May 2019|url-status= live}}</ref>

==Use==
ClamTk is included in the [[Software repository|repositories]] of many [[Linux distribution]]s, including [[ALT Linux]], [[Arch Linux]], [[CentOS]], [[Debian]], [[Fedora (operating system)|Fedora]], [[Gentoo Linux|Gentoo]], [[Linux Mint]], [[Mandriva]], [[openSUSE]], [[PCLinuxOS]], [[Red Hat Enterprise Linux]], [[Ubuntu]], as well as [[FreeBSD]].<ref name="softpedia.com"/><ref>{{cite web|url=https://community.linuxmint.com/software/view/clamtk|title=Linux Mint - Community|website=community.linuxmint.com|access-date=25 June 2019|archive-url= https://web.archive.org/web/20200814091109/https://community.linuxmint.com/software/view/clamtk|archive-date= 14 August 2020|url-status= live}}</ref><ref>{{cite web|url=https://help.ubuntu.com/community/ClamAV|title=ClamAV - Community Help Wiki|website=help.ubuntu.com|access-date=25 June 2019|archive-url= https://web.archive.org/web/20201227093235/https://help.ubuntu.com/community/ClamAV|archive-date= 27 December 2020|url-status= live}}</ref>

Most users install ClamTk from the repositories of the Linux distribution that they are using, but the application's website,  also provided downloads for the latest release versions, in the form of [[.rpm]] and [[.deb]] files.<ref>{{cite web|url=https://linuxtechlab.com/install-clamav-clamtk-linux/|title=How to install ClamAV (Antivirus) & ClamTK on Linux|last=Shusain|date=12 September 2018|website=LinuxTechLab|access-date=25 June 2019|archive-url= https://web.archive.org/web/20201111190802/https://linuxtechlab.com/install-clamav-clamtk-linux/|archive-date= 11 November 2020|url-status= live}}</ref><ref name="Down">{{cite web|url = https://gitlab.com/dave_m/clamtk/wikis/Downloads|title = Downloads|access-date = 26 June 2019|last =Mauroni |first =Dave |work = gitlab.com|date = April 2019|archive-url= https://web.archive.org/web/20190601160333/https://gitlab.com/dave_m/clamtk/wikis/Downloads|archive-date= 1 June 2019|url-status= live}}</ref>

==Reception==
A 2014 review of ClamTk 5.0.7 by Silviu Stahie of [[Softpedia]] recommended the application as a means of getting ClamAV functionality in an easy-to-use graphical interface. He wrote, "basically, all functions of ClamTK can be performed in a terminal with ClamAV. That would be fine if you had no desktop environment, like on a server, but there is no reason to use the terminal in a regular Linux distribution."<ref name="auto1"/>

A 2015 review by Bill Toulas on the ''How To Forge'' noted that ClamTk seemed to take a comparable amount of time to scan compared to ClamAV, indicating that it wasn't slowing the scanning engine down.<ref>{{cite web|url=https://www.howtoforge.com/tutorial/clamav-ubuntu/|title=How to scan for viruses with ClamAV on Ubuntu|website=HowtoForge|access-date=25 June 2019|archive-url= https://web.archive.org/web/20201121142731/https://www.howtoforge.com/tutorial/clamav-ubuntu/|archive-date= 21 November 2020|url-status= live}}</ref>

A 2017 review in ''Linux and Ubuntu'' said, "ClamTK provides a very simple GUI that allows beginners who are not most comfortable to use CLI. Upon launching ClamTk, you will be presented with a clean GUI with 4 main sections."<ref name="auto"/>

In ''Ubuntu Pit's'' listing of the ''Best Linux Antivirus: Top 10 Reviewed and Compared'', ClamTk was recommended for average users and described as "lightweight".<ref name="ubuntupit.com"/>

A 2019 review in ''Make Tech Easier'' included ClamTk in its review of ''The Best Antivirus Programs for Ubuntu''. They reported, "If you need a good virus scanner, and you’re not a fan of the command line, ClamTk is the best choice."<ref>{{cite web|url = https://www.maketecheasier.com/ubuntu-antivirus-programs/|title = The Best Antivirus Programs for Ubuntu|access-date = 25 June 2019|author=MTE Staff |work = Make Tech Easier|date = 5 April 2019|archive-url= https://web.archive.org/web/20210308190122/https://www.maketecheasier.com/ubuntu-antivirus-programs/|archive-date= 8 March 2021|url-status= live}}</ref>

A review by Derrik Diener of ''Additive Tips'' in 2019 stated, "... if you like the features of the ClamAV tool, but dislike dealing with the command-line, you’ll get the same useful features in a nice, easy-to-use interface ... ClamTK takes all of the advanced ClamAV features from the command-line and wraps it up in an incredibly simple user interface that the average Linux user can use."<ref name="addictivetips.com"/>{{clear}}

==See also==
{{Portal|Free and open-source software}}
* [[List of antivirus software]]
* [[ClamWin]] - a graphical interface for ClamAV for [[Microsoft Windows]]
==References==
{{Reflist}}

==External links==
{{Commons category}}
* {{Official website|https://gitlab.com/dave_m/clamtk/}}

{{Antivirus software}}

[[Category:Antivirus software]]
[[Category:Antivirus software for Linux]]
[[Category:Free antivirus software]]
[[Category:Free security software]]

title: ClamTk

Original author(s): Dave Mauroni

Developer(s): Dave Mauroni

Initial release: February 2004

Repository: - github.com/dave-theunsub/clamtk

Written in: Perl

Operating system: Linux

Type: Antivirus software

License: GNU General Public License/Artistic License