text:
# Psammoecus personatus
Psammoecus personatus é uma espécie de insetos coleópteros polífagos pertencente à família Silvanidae.
A autoridade científica da espécie é Grouvelle, tendo sido descrita no ano de 1919.
Trata-se de uma espécie presente no território português.

wikiname: ptwiki

title: Psammoecus personatus

in_language: pt

wikitext:
{{Mais notas|data=agosto de 2025}}
{{Título em itálico}}
{{Info/Taxonomia
| nome = ''Psammoecus personatus''
| imagem =
| imagem_legenda =
| reino = [[Animalia]]
| filo = [[Artrópode|Arthropoda]]
| classe = [[Insetos|Insecta]]
| ordem = [[Besouro|Coleoptera]]
| subordem = [[Polyphaga]]
| família = [[Silvanidae]]
| género = ''[[Psammoecus]]''
| subgénero =
| espécie = '''''P. personatus'''''
| binomial = ''Psammoecus personatus''
| binomial_autoridade = Grouvelle, 1919
}}
'''''Psammoecus personatus''''' é uma espécie de [[insetos]] [[Besouro|coleópteros]] [[Polyphaga|polífagos]] pertencente à [[família (biologia)|família]] [[Silvanidae]].<ref>{{faunaeur |acessodata = 23 de setembro de 2019}}</ref>

A autoridade científica da espécie é [[Grouvelle]], tendo sido descrita no ano de 1919.

Trata-se de uma espécie presente no território [[Portugal|português]].<!--ESPECIFICAR-->

== Referências ==
<references/>

== Ligações externas ==
* ''[http://www.biodiversitylibrary.org/name/Psammoecus_personatus Psammoecus personatus]'' - [[Biodiversity Heritage Library]] - Bibliografia
* ''[http://www.ncbi.nlm.nih.gov/taxonomy/?term=Psammoecus%personatus Psammoecus personatus]'' - NCBI Taxonomy Database
* ''[http://www.gbif.org/species/search?q=Psammoecus+personatus Psammoecus personatus]'' - [[Global Biodiversity Information Facility]]
* ''[http://eol.org/search?q=Psammoecus+personatus&search=Go Psammoecus personatus]'' - [[Encyclopedia of Life]]

{{esboço-coleóptero}}

{{Portal3|Zoologia|Fauna de Portugal}}

{{Controle de autoridade}}

[[Categoria:Coleópteros polífagos de Portugal]]
[[Categoria:Psammoecus|personatus]]
[[Categoria:Coleópteros descritos em 1919]]

title: Classificação científica

Reino: Animalia

Filo: Arthropoda

Classe: Insecta

Ordem: Coleoptera

Subordem: Polyphaga

Família: Silvanidae

Género: Psammoecus

Espécie: P. personatus

title: Nome binomial

Nome binomial: Psammoecus personatus · Grouvelle, 1919


text:
# Caranavi (provins)
Caranavi är en provins i departementet La Paz i Bolivia.
Huvudstaden i provinsen heter Caranavi.

wikiname: svwiki

title: Caranavi (provins)

in_language: sv

wikitext:
[[Fil:Caranavi06-046.JPG|miniatyr|Caranavi]]
'''Caranavi''' är en provins i departementet [[La Paz (departement)|La Paz]] i Bolivia.

Huvudstaden i provinsen heter [[Caranavi]].

== Se även ==
* [[Bolivias provinser]]

[[Kategori:Bolivias provinser]]

:


text:
# Solisorex pearsoni
Solisorex pearsoni — вид ссавців родини мідицевих. Це єдиний вид в межах роду Solisorex. Це ендемік Шрі-Ланки. Його природне середовище існування — субтропічні або тропічні сухі ліси та низинні луки. Йому загрожує втрата середовища проживання. Він названий на честь Джозефа Пірсона, директора музею Колумбо в 1910–1933 роках, який знайшов його 1 січня 1924 року.

## Опис
Розмір голови й тулуба разом становить 12–13 см, а хвоста — 6–7 см. Зверху темно-сірувато-коричневий, зі світлими кінчиками до волосків, знизу блідіший. Кігті передніх лап довгі, середній довжиною близько 5 мм. Передні лапи коричневого кольору, а хвіст темно-коричневий зверху і світліший знизу.

## Поведінка
Тварини мешкають лише в центральній частині Шрі-Ланки, де вони зустрічаються на висоті від 1100 до 1850 метрів. Про їхній спосіб життя відомо небагато. Великі кігті можуть свідчити про принаймні частково підземний спосіб життя.

wikiname: ukwiki

title: Solisorex pearsoni

in_language: uk

wikitext:
{{Speciesbox
| image =
| status = EN
| status_system = IUCN3.1
| status_ref = <ref name=iucn>{{cite iucn |author=de A. Goonatilake, W.L.D.P.T.S. |author2=Kennerley, R. |year=2024 |title=''Solisorex pearsoni'' |volume=2024 |page=e.T20332A22319797 |doi= |access-date=06.07.2024}}</ref>
| genus = Solisorex
| parent_authority = Thomas, 1924
| species = pearsoni
| authority = [[Олдфілд Томас|Thomas]], 1924
| range_map = Pearson's Long-clawed Shrew area.png
| range_map_caption = Ареал
}}
'''''Solisorex pearsoni''''' — [[вид]] ссавців родини мідицевих. Це єдиний вид в межах роду ''Solisorex''<ref name=iucn/>. Це [[ендемік]] [[Шрі-Ланка|Шрі-Ланки]]. Його природне середовище існування — субтропічні або тропічні сухі ліси та низинні луки. Йому загрожує втрата середовища проживання. Він названий на честь Джозефа Пірсона, директора музею Колумбо в 1910–1933 роках, який знайшов його 1 січня 1924 року<ref>The Eponym Dictionary of Mammals, Bo Beolens</ref>.

== Опис ==
Розмір голови й тулуба разом становить 12–13 см, а хвоста — 6–7 см. Зверху темно-сірувато-коричневий, зі світлими кінчиками до волосків, знизу блідіший. Кігті передніх лап довгі, середній довжиною близько 5 мм. Передні лапи коричневого кольору, а хвіст темно-коричневий зверху і світліший знизу.

== Поведінка ==
Тварини мешкають лише в центральній частині Шрі-Ланки, де вони зустрічаються на висоті від 1100 до 1850 метрів. Про їхній спосіб життя відомо небагато. Великі кігті можуть свідчити про принаймні частково підземний спосіб життя.

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Taxonbar|from=Q1451681}}

[[Категорія:Ссавці Азії]]

title: Охоронний статус

Охоронний статус: · Під загрозою зникнення (МСОП 3.1)

title: Біологічна класифікація

Царство: Тварини (Animalia)

Тип: Хордові (Chordata)

Клада: Синапсиди (Synapsida)

Клас: Ссавці (Mammalia)

Ряд: Комахоїдні (Eulipotyphla)

Родина: Мідицеві (Soricidae)

Рід: Solisorex · Thomas, 1924

Вид: S. pearsoni

title: Біноміальна назва

Біноміальна назва:
Solisorex pearsoni · Thomas, 1924
Ареал


text:
# Kaproen (hoofddeksel)
Een kaproen (van het Franse chaperon voor "kap") is een kapachtig hoofddeksel dat in de middeleeuwen gedragen werd. De kap bedekte het hoofd en de nek van de drager tot aan de schouders, waarbij alleen het gezicht vrijgelaten werd. De kaproen eindigde achter op het hoofd in een lange punt (lierepijp of lamfer genoemd).
In de vroege middeleeuwen werd de kaproen vooral door arme mensen gedragen. Vanaf de 14e eeuw begonnen ook rijkere mensen kaproenen te dragen, gemaakt van luxere stof. Vanaf begin 15e eeuw werd de kaproen vaak als een soort tulband over het hoofd gedrapeerd. In de latere middeleeuwen werden de punt en het schouderstuk steeds langer. Was de kaproen eerst voorbehouden aan mannen, in de late middeleeuwen begonnen ook vrouwen dit hoofddeksel te dragen.
De Witte Kaproenen waren een soort politiekorps in Gent in de 14e en 15e eeuw. De leden droegen een witte kaproen als herkenningsteken. Het korps in Brugge en Ieper werd daar respectievelijk de Rode Kaproenen en Blauwe Kaproenen genoemd.
De benaming "kaproen" of "chaperon" wordt vandaag de dag gebruikt voor een deel van een toga zoals die door advocaten en rechters wordt gedragen. De kaproen is een schouderkussen waaraan de epitoga (een schouderversiering die de academische graad aangeeft) wordt bevestigd.
- Sandro Botticelli: Portret van een jonge man. In typisch Italiaanse stijl is de lamfer (punt) van de kaproen aan de voorkant gedrapeerd
- Jan van Eyck: Portret van een man (1432)
- Jan van Eyck: Man met de blauwe kaproen
- Rogier van der Weyden: Portret van Filips de Goede, ca. 1450
- Twee zotten onder één kaproen (Een gek is zelden alleen), detail uit Nederlandse Spreekwoorden van Pieter Bruegel de Oude (1559)

wikiname: nlwiki

title: Kaproen (hoofddeksel)

in_language: nl

wikitext:
[[Bestand:Portrait of a Man by Jan van Eyck.jpg|thumb|right|220px|[[Portret van een man met rode tulband]] door [[Jan van Eyck]]. Vermoedelijk een zelfportret met kaproen, hier als een soort tulband gedragen.]]
Een '''kaproen''' (van het [[Frans]]e ''chaperon'' voor "kap") is een kapachtig [[hoofddeksel]] dat in de [[middeleeuwen]] gedragen werd. De kap bedekte het hoofd en de nek van de drager tot aan de schouders, waarbij alleen het gezicht vrijgelaten werd. De kaproen eindigde achter op het hoofd in een lange punt (lierepijp of lamfer genoemd).

In de [[vroege middeleeuwen]] werd de kaproen vooral door arme mensen gedragen. Vanaf de 14e eeuw begonnen ook rijkere mensen kaproenen te dragen, gemaakt van luxere stof. Vanaf begin 15e eeuw werd de kaproen vaak als een soort tulband over het hoofd gedrapeerd. In de latere middeleeuwen werden de punt en het schouderstuk steeds langer. Was de kaproen eerst voorbehouden aan mannen, in de [[late middeleeuwen]] begonnen ook vrouwen dit hoofddeksel te dragen.

De [[Witte Kaproenen]] waren een soort politiekorps in [[Gent]] in de 14e en 15e eeuw. De leden droegen een witte kaproen als herkenningsteken. Het korps in [[Brugge]] en [[Ieper]] werd daar respectievelijk de Rode Kaproenen en Blauwe Kaproenen genoemd.

De benaming "kaproen" of "chaperon" wordt vandaag de dag gebruikt voor een deel van een [[Toga (kledingstuk)|toga]] zoals die door advocaten en rechters wordt gedragen. De kaproen is een schouderkussen waaraan de [[epitoga]] (een schouderversiering die de academische graad aangeeft) wordt bevestigd.

<gallery>
Image:YoungManBotticelli.jpg|[[Sandro Botticelli]]: Portret van een jonge man. In typisch Italiaanse stijl is de lamfer (punt) van de kaproen aan de voorkant gedrapeerd
Image:Eyck, Jan van - Portrait of a Young Man (Tymotheos) - National Gallery, London.jpg|[[Jan van Eyck]]: Portret van een man (1432)
Image:Van Eyck-Sendelbinde.jpg|Jan van Eyck: ''Man met de blauwe kaproen''
Image:Philip the good.jpg|[[Rogier van der Weyden]]: Portret van [[Filips de Goede]], ca. 1450
Image:NP-34.jpg|''Twee zotten onder één kaproen'' (Een gek is zelden alleen), detail uit [[Nederlandse Spreekwoorden]] van [[Pieter Bruegel de Oude]] (1559)
</gallery>

{{Commonscat}}
{{Appendix|2=
*[https://www.rijksmuseum.nl/aria/aria_encyclopedia/00065236?lang=nl Rijksmuseum]
*[https://www.historisch-openluchtmuseum-eindhoven.nl/middeleeuwen/verhaal/kaproen.html Historisch Openluchtmuseum Eindhoven]
*[https://web.archive.org/web/20080212104338/http://www.instituutvlaamsevolkskunst.be/stpublic.php Instituut voor Vlaamse Volkskunst]
}}

[[Categorie:Hoofddeksel]]
[[Categorie:Middeleeuwse kleding]]


text:
# Пюимишель
Пюимише́ль (фр. Puimichel, окс. Puegmichèu) — коммуна во Франции, находится в регионе Прованс — Альпы — Лазурный Берег. Департамент коммуны — Альпы Верхнего Прованса. Входит в состав кантона Ле-Ме. Округ коммуны — Динь-ле-Бен.
Код INSEE коммуны — 04156.

## Население
Население коммуны на 2008 год составляло 255 человек.
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2008 |
| ---- | ---- | ---- | ---- | ---- | ---- | ---- |
| 152  | 161  | 147  | 194  | 203  | 237  | 255  |

## Экономика
В 2007 году среди 181 человека в трудоспособном возрасте (15—64 лет) 130 были экономически активными, 51 — неактивными (показатель активности — 71,8 %, в 1999 году было 67,5 %). Из 130 активных работали 112 человек (68 мужчин и 44 женщины), безработных было 18 (6 мужчин и 12 женщин). Среди 51 неактивных 16 человек были учениками или студентами, 15 — пенсионерами, 20 были неактивными по другим причинам.

## Достопримечательности
- Астрономическая обсерватория, построена в 1982 году.
- Церковь Нотр-Дам-дю-Сер (1547 год), исторический памятник.
- Часовня Сент-Эльзеар. Построена в 1700 году, сгорела в 1923 году из-за пожара, вызванного молнией. Сейчас она полностью восстановлена.
- Часовня Сен-Жозеф (XVIII год).

## Фотогалерея
- Пюимишель
- Статуя Сен-Дельфин (1929)
- Телескоп обсерватории

wikiname: ruwiki

title: Пюимишель

in_language: ru

wikitext:
{{НП-Франция
 |статус                  = Коммуна
 |русское название        = Пюимишель
 |оригинальное название   = Puimichel
 |подчинение              =
 |герб                    = Blason Puimichel.svg
 |флаг                    =
 |ширина герба            =
 |ширина флага            =
  |lat_deg = 43|lat_min = 58|lat_sec = 29
  |lon_deg = 6|lon_min = 1|lon_sec = 15
  |CoordAddon = type:city(255)_region:FR
  |CoordScale =
 |ЯндексКарта             =
 |размер карты страны     =
 |размер карты региона    =
 |размер карты района     =
 |вид региона             =
 |регион                  = Прованс — Альпы — Лазурный Берег
 |регион в таблице        =
 |вид района              = Департаменты Франции{{!}}Департамент
 |район                   = Альпы Верхнего Прованса
 |кантон                  = Ле-Ме (кантон){{!}}Ле-Ме
 |район в таблице         =
 |вид общины              =
 |община                  =
 |община в таблице        =
 |внутреннее деление      =
 |вид главы               = Мэр
 |глава                   = Max Brunel<br />(2008–2014)
 |дата основания          =
 |первое упоминание       =
 |прежние имена           =
 |статус с                =
 |площадь                 = 36,81
 |высота центра НП        = 486–884
 |климат                  =
 |официальный язык        =
  |население              = 255
  |год переписи           = 2008
  |плотность              = 7
  |агломерация            =
  |национальный состав    =
  |конфессиональный состав=
  |этнохороним            =
 |часовой пояс            = +1
 |DST                     = есть
 |телефонный код          =
 |почтовый индекс         = 04700
 |почтовые индексы        =
 |цифровой идентификатор  = 04156
 |сайт                    =
 |язык сайта              =
}}
'''Пюимише́ль''' ({{lang-fr|Puimichel}}, {{lang-oc|Puegmichèu}}) — [[Коммуны Франции|коммуна]] во [[Франция|Франции]], находится в регионе [[Прованс — Альпы — Лазурный Берег]]. Департамент коммуны — [[Альпы Верхнего Прованса]]. Входит в состав [[Кантоны Франции|кантона]] [[Ле-Ме (кантон)|Ле-Ме]]. [[Округа Франции|Округ]] коммуны — [[Динь-ле-Бен (округ)|Динь-ле-Бен]].

[[Код INSEE]] коммуны — 04156.

== Население ==
Население коммуны на 2008 год составляло 255 человек.
{{Численность населения|
|1962=152
|1968=161
|1975=147
|1982=194
|1990=203
|1999=237
|2008=255
| source = [http://www.insee.fr/fr/themes/tableau_local.asp?ref_id=POP&millesime=2010&nivgeo=COM&codgeo=04156 INSEE]
}}

== Экономика ==
В 2007 году среди 181 человека в трудоспособном возрасте (15—64 лет) 130 были [[Экономически активное население|экономически активными]], 51 — неактивными (показатель активности — 71,8 %, в 1999 году было 67,5 %). Из 130 активных работали 112 человек (68 мужчин и 44 женщины), безработных было 18 (6 мужчин и 12 женщин). Среди 51 неактивных 16 человек были учениками или студентами, 15 — пенсионерами, 20 были неактивными по другим причинам<ref>{{cite web|url=http://www.recensement.insee.fr/chiffresCles.action?zoneSearchField=&codeZone=04156-COM&idTheme=2|title=Emploi et population active 1999 et 2007|publisher=INSEE|lang=fr|access-date=2012-08-16|archive-url=https://www.webcitation.org/6B7akXbvh?url=http://www.recensement.insee.fr/chiffresCles.action?zoneSearchField=|archive-date=2012-10-02|url-status=dead}}</ref>.

== Достопримечательности ==
* Астрономическая обсерватория, построена в 1982 году.
* Церковь Нотр-Дам-дю-Сер (1547 год), исторический памятник.
* Часовня Сент-Эльзеар. Построена в 1700 году, сгорела в 1923 году из-за пожара, вызванного молнией. Сейчас она полностью восстановлена.
* Часовня Сен-Жозеф (XVIII год).

== Фотогалерея ==
<gallery>
Файл:Puimichel (04) (vue d'Entrevennes (04)).jpg|Пюимишель
Файл:BseDelphine.jpg|Статуя Сен-Дельфин (1929)
Файл:La Remise in Puimichel autumn 1988.jpg|
Файл:T1006 Puimichel.jpg|Телескоп обсерватории
</gallery>

== См. также ==
* [[Список округов Франции]]

== Примечания ==
{{примечания}}

== Ссылки ==
{{commonscat-inline}}
* {{cite web|url=http://www.insee.fr/fr/methodes/nomenclatures/cog/fichecommunale.asp?codedep=04&codecom=156|title=Национальный институт статистики — Пюимишель|lang=fr|access-date=2012-08-16|archive-url=https://www.webcitation.org/6B7al9mrB?url=http://www.insee.fr/fr/methodes/nomenclatures/cog/fichecommunale.asp?codedep=04|archive-date=2012-10-02|url-status=live}}
* {{cite web|url=http://cassini.ehess.fr/cassini/fr/html/fiche.php?select_resultat=28330|title=Пюимишель|publisher=cassini.ehess.fr|lang=fr|access-date=2013-01-12|archive-url=https://www.webcitation.org/6Drm3JQfC?url=http://cassini.ehess.fr/cassini/fr/html/fiche.php?select_resultat=28330|archive-date=2013-01-22|url-status=live}}

{{france-geo-stub}}
{{Коммуны департамента Альпы Верхнего Прованса}}
{{Коммуны округа Динь-ле-Бен}}

title: Пюимишель

Пюимишель:
Puimichel
43°58′29″ с. ш. 6°01′15″ в. д.

Страна: Франция

Регион: Прованс — Альпы — Лазурный Берег

Департамент: Альпы Верхнего Прованса

Кантон: Ле-Ме

Мэр: Max Brunel · (2008–2014)

title: История и география

Часовой пояс: UTC+1:00, летом UTC+2:00

title: Население

Плотность: 7 чел./км²

title: Цифровые идентификаторы


text:
# Optioservus trivittatus
Optioservus trivittatus är en skalbaggsart som först beskrevs av Brown 1930.  Optioservus trivittatus ingår i släktet Optioservus och familjen bäckbaggar. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

title: Optioservus trivittatus

wikitext:
{{robotskapad|Lsjbot|skalbaggs|datum=2013-09}}
{{Taxobox
| name = ''Optioservus trivittatus''
| status =
| image =
| image_caption =
| domain_sv =
| domain =
| regnum_sv = [[Djur]]
| regnum = Animalia
| phylum_sv = [[Leddjur]]
| phylum = Arthropoda
| classis_sv = [[Egentliga insekter]]
| classis = Insecta
| ordo_sv = [[Skalbaggar]]
| ordo = Coleoptera
| familia_sv = [[Bäckbaggar]]
| familia = Elmidae
| genus_sv =
| genus = [[Optioservus]]
| species_sv =
| species = '''Optioservus trivittatus'''
| taxon = Optioservus trivittatus
| taxon_authority = ([[Brown (auktor)|Brown]], 1930)
| range_map =
| range_map_caption = Utbredningsområde
| image2 =
| image2_caption =
| subphylum = Hexapoda
| subphylum_sv = [[Sexfotingar]]
| superfamilia = [[Byrrhoidea]]
| superfamilia_sv =
| synonyms = ''Limnius trivittatus'' <small>[[Brown (auktor)|Brown]], 1930</small>
}}

'''''Optioservus trivittatus'''''<ref name = "col3"/> är en [[skalbaggar|skalbaggs]]art som först beskrevs av [[Brown (auktor)|Brown]] 1930.  ''Optioservus trivittatus'' ingår i [[släkte]]t ''[[Optioservus]]'' och [[familj (biologi)|familjen]] [[bäckbaggar]].<ref name = "COL"/><ref name = "source"/> Inga [[underart]]er finns listade i [[Catalogue of Life]].<ref name = "COL"/>

== Källor ==
<references>
<ref name = "COL">{{webbref |url= http://www.catalogueoflife.org/annual-checklist/2011/search/all/key/optioservus+trivittatus/match/1|titel= Species 2000 & ITIS Catalogue of Life: 2011 Annual Checklist.|hämtdatum= 24 september 2012 |författare= Bisby F.A., Roskov Y.R., Orrell T.M., Nicolson D., Paglinawan L.E., Bailly N., Kirk P.M., Bourgoin T., Baillargeon G., Ouvrard D. (red.)|datum= 2011|verk= |utgivare=Species 2000: Reading, UK.}}</ref>
<ref name = "col3"> (1996) , database, NODC Taxonomic Code</ref>
<ref name = "source">''ITIS: The Integrated Taxonomic Information System''. Orrell T. (custodian), 2011-04-26</ref>
</references>

[[Kategori:Bäckbaggar]]
[[Kategori:Optioservus|trivittatus]]

title: Systematik

Domän: Eukaryoter · Eukaryota

Rike: Djur · Animalia

Stam: Leddjur · Arthropoda

Understam: Sexfotingar · Hexapoda

Klass: Egentliga insekter · Insecta

Ordning: Skalbaggar · Coleoptera

Överfamilj: Byrrhoidea

Familj: Bäckbaggar · Elmidae

Släkte: Optioservus

Art: Optioservus trivittatus

title: Vetenskapligt namn

Vetenskapligt namn: § Optioservus trivittatus

title: Synonymer

Synonymer: Hitta fler artiklar om djur med Djurportalen


text:
# Body and Soul (Lied)
Body and Soul ist ein Song, dessen Musik 1930 von John W. Green komponiert wurde; für den Text zeichnen als Urheber Edward Heyman, Frank Eyton und Robert Sour. Die Ballade hat sich zu einem Jazzstandard entwickelt.

## Entstehungsgeschichte
1929 traf Green in London auf die englische Schauspielerin Gertrude Lawrence, die nach Songmaterial für ihre Bühnenauftritte suchte. Green arbeitete zu jener Zeit mit den Textern Edward Heyman und Robert Sour zusammen. Diese schrieben einen leidenschaftlichen Text zu seiner Melodie. Nun brauchte der Song noch einen Titel, und Heyman erdachte Body and Soul. Das musste nun auch im Text aufgegriffen werden. „I’m all for you / Body and Soul“. Das genaue Entstehungsjahr des Songs ist nicht nachweisbar.
Der Musikverlag Chappell & Co. Ltd. in London meldete jedenfalls die Komposition im Februar 1930 nur unter der Bedingung zum Copyright an, dass ihr Angestellter Frank Eyton als Mitautor erwähnt würde – ein damals übliches „Cut In“. Mitkomponist Robert Sour war erstaunt: „Der hat noch nicht mal ein Komma geändert“. Begeistert über die fertige Komposition, übernahm Lawrence den Song. Komponist Green begleitete Lawrence am Klavier.

## Kennzeichen des Songs
Das musikalische Thema umfasst 32 Takte und wird in der Liedform AABA gespielt. Der Übergang zum Mittelteil zeichnet sich durch einen abrupten Tonartwechsel aus. Das Tempo ist molto moderato. Der Text ist aus Sicht einer Person geschrieben, die sich aus Kummer über eine andere Person verzehrt, die dieses nicht bemerkt:
Mein Herz ist traurig und einsam

Ich weine um Dich

Um Dich, Liebes, nur um Dich

Wirklich, das meine ich

Alles von mir gehört Dir

Körper und Seele

## Originalversion
Unklar ist, wer als Originalinterpret gilt. Aus musikwissenschaftlicher Sicht ist das Original die Erstfassung einer bis dahin noch nicht im Tonstudio aufgenommenen Komposition (siehe Coverversion). Gertrude Lawrence sang ihn zwar auf der Theaterbühne und im Radio, hatte ihn zunächst jedoch nicht im Tonstudio aufgenommen.
Die Erstaufnahme stammt sehr wahrscheinlich vom englischen Bandleader Jack Hylton. Er hatte den Song erstmals am 7. Februar 1930 in London mit seinem Orchester eingespielt, einige Wochen vor der Registrierung des Copyrights. Veröffentlicht wurde jedoch Hyltons zweite Aufnahme vom 14. Februar 1930 aus der Londoner Queen‘s Small Hall. Es sang Pat O’Malley; die B-Seite With a Song in My Heart entstand am 25. Februar 1930 ebenfalls in London. Die Single erschien im März 1930 in England (Victor #36027).

## Wichtige Coverversionen
Schon 1930 kamen zahlreiche Coverversionen auf den Markt, möglicherweise, weil die Konstruktion des Songs mit einem Dur-Moll-Wechsel sehr attraktiv war. Zudem bestand er aus komplexen Akkordfolgen, und Tempiwechsel lassen den Interpreten einen großen Spielraum für Improvisationen. Für Sänger ist die Vokalfassung wegen des erforderlichen Stimmumfangs schwer zu singen, doch wagten sich Sam Browne mit Ambrose and his Orchestra am 8. Februar 1930 und Carrol Gibbons & the Playmates am 19. Februar 1930 im Londoner Tonstudio an das Material heran.  Gertrude Lawrence nahm das Stück erst Ende März 1930 zweimal auf.
Die Komposition des Amerikaners Green gelangte erst im Herbst 1930 in die USA. Dort brachte Paul Whiteman mit Sänger Jack Fulton im Oktober 1930 die erfolgreichste Fassung heraus, denn sie belegte für sechs Wochen die erste Position der Hitparade. „Whiteman hat den Song vergöttert“, sagte Green. Paul Whiteman empfand umgekehrt eine große künstlerische Zuneigung für den Komponisten Green.
Eine Vielzahl weiterer Fassungen gelangte kurz hintereinander auf den US-Markt, so von Helen Morgan (12. September 1930), Ruth Etting (18. September 1930; Rang 10) oder Annette Hanshaw (7. Oktober 1930; Rang 12). Louis Armstrong & His Sebastian New Cotton Club Orchestra nahm den Titel am 9. Oktober 1930 auf (Rang 7). Sängerin Libby Holman ließ das Stück im September 1930 verewigen und präsentierte ihn ab 15. Oktober 1930 als Teil der Broadway-Revue Three’s a Crowd, die es auf 272 Aufführungen brachte. Der von Libby Holman in der Show gesungene Song war einer der herausragenden Stücke dieser Show.
Libby Holmans Version brachte es bis auf Rang 3 der Charts und erreichte damit die zweitbeste Platzierung. Mit dem Original erschienen im Jahre 1930 insgesamt 13 Versionen, wovon sechs noch 1930 in die Hitparade gelangten. Für fast ein Jahr wurde der Song wegen seines sexuell orientierten Textes im Radio nicht gespielt. Das Wort „body“ (Körper) war dem NBC-Radio zu riskant, so dass vorerst alle Vokalversionen kein Airplay erhielten. Die Zensur wurde erst aufgehoben, als die Zeile „My life, a hell you’re making“ in „My life, a wreck you’re making“ geändert wurde.
Als musikalisch bemerkenswert gilt die Aufnahme von Tenorsaxophonist Coleman Hawkins vom 11. Oktober 1939. Der in einem Take (One-take) aufgenommene Instrumentaltitel mit seinen typischen Legato-Phrasierungen machte Body and Soul nach Veröffentlichung im Dezember 1939 zu einem Jazz-Standard und Evergreen. Gleichzeitig transformierte Hawkins die romantische Ballade zu einem Demonstrationssong für fortschrittliches Solo-Saxophonspiel.
Eine weitere Besonderheit hierbei ist, dass erstmals ein Saxophon-Solo über eine komplette Schallplattenseite reichte, da Hawkins über die volle Länge des Stückes improvisiert hatte. Die Version erreichte Platz 13 der Charts und wurde etwa 100.000 Mal innerhalb der ersten sechs Monate nach ihrer Veröffentlichung verkauft; insgesamt entwickelte sich die Hawkins-Fassung zum einzigen Millionenseller dieses Titels. Das Magazin Down Beat kürte Hawkins noch im selben Jahr zum „besten Tenorsaxophonisten“. Ein bislang unveröffentlichte Liveversion von Coleman Hawkins erschien 2018 in The Savory Collection 1935–1940. Komponist Johnny Green & His Orchestra (mit Green am Piano) nahm den Song erst am 13. August 1944 auf (Decca 23902).
Zu den Vokalfassungen in der Frühphase des Songs gehörten die von Billie Holiday (29. Februar 1940), Frank Sinatra (9. November 1947) oder Sarah Vaughan (18. Juli 1946 mit dem George Treadwell Orchestra). Weitere Instrumentalversionen brachten Henry „Red“ Allen (29. April 1934; Rang 17), das Benny-Goodman-Trio (13. Juli 1935; Rang 5), Chu Berry & Roy Eldridge (10. November 1938), Jimmy Dorsey (23. Juni 1939), Charlie Parker (28. Februar 1943), Nat-King-Cole-Trio (17. Januar 1944), Wes Montgomery (12. Oktober 1960) oder John Coltrane (24./26. Oktober 1960) heraus. Nahezu jede Jazzband nahm den Song in ihr Repertoire.
2011 trafen beim Duett zwischen Amy Winehouse und Tony Bennett zwei Generationen für Body and Soul zusammen. Aufgenommen hatten sie die von Phil Ramone produzierten Version am 23. März in den Abbey Road Studios – es war die letzte Studioaufnahme vor dem Tod von Winehouse am 23. Juli des Jahres.

## Statistik
Der Titel ist bei der ASCAP registriert, die lediglich 184 Versionen auflistet. Sie erwähnt dabei Frank Eyton als Mitautor nicht. Diese offizielle urheberrechtliche Auflistung entspricht nicht der Anzahl der wahrscheinlich aufgenommenen Versionen. Secondhandsongs kommt auf 429 Versionen. In der Zeitschrift Billboard schätzte Mitautor Sour im Januar 1972, dass 2000 Versionen aufgenommen worden seien, das Songbook geht davon aus, dass bis heute fast 3000 Versionen von Body and Soul entstanden sind. Damit ist dieser Song eines der meist gecoverten Stücke der Jazz- und Popmusik.

## Trivia
Der britische Schriftsteller Ben Aaronovitch lässt den zweiten Band seiner Fantasy-Romanserie Rivers of London mit dem Titel "Moon over Soho" im Zusammenhang mit dem letzten Konzert von Ken "Snakehips" Johnson im Londoner Café de Paris, bei dem Johnson, sein Orchester und eine Vielzahl der Zuhörenden im Rahmen eines Bombenangriffs der deutschen Luftwaffe umkamen, darauf basieren, dass Johnson zum Zeitpunkt des Bombenangriffs Body and Soul gespielt habe. Aaranovitch verweist allerdings im Nachwort darauf, dass eine Einspielung des Titels durch Ken Johnson nicht nachweisbar sei und Johnson den Titel damals auch nicht gespielt haben dürfte.

wikiname: dewiki

title: Body and Soul (Lied)

in_language: de

wikitext:
'''Body and Soul''' ist ein Song, dessen Musik 1930 von [[John W. Green]] komponiert wurde; für den Text zeichnen als Urheber [[Edward Heyman]], [[Frank Eyton]] und [[Robert Sour]]. Die [[Ballade (U-Musik)|Ballade]] hat sich zu einem [[Jazzstandard]] entwickelt.

== Entstehungsgeschichte ==
1929 traf Green in London auf die englische Schauspielerin [[Gertrude Lawrence]], die nach Songmaterial für ihre Bühnenauftritte suchte. Green arbeitete zu jener Zeit mit den Textern Edward Heyman und Robert Sour zusammen. Diese schrieben einen leidenschaftlichen Text zu seiner Melodie. Nun brauchte der Song noch einen Titel, und Heyman erdachte ''Body and Soul''. Das musste nun auch im Text aufgegriffen werden. „I’m all for you / Body and Soul“. Das genaue Entstehungsjahr des Songs ist nicht nachweisbar.<ref>Dietrich Schulz-Köhn, ''I Got Rhythm: 40 Jazz-Evergreens und ihre Geschichte'', 1994, S. 82</ref>

Der [[Musikverlag]] Chappell & Co. Ltd. in London meldete jedenfalls die Komposition im Februar 1930 nur unter der Bedingung zum [[Urheberrecht|Copyright]] an, dass ihr Angestellter Frank Eyton als Mitautor erwähnt würde – ein damals übliches „[[Cut In (Musikindustrie)|Cut In]]“. Mitkomponist Robert Sour war erstaunt: „Der hat noch nicht mal ein Komma geändert“.<ref>Will Friedwald, ''Stardust Melodies'', 2002, S. 150</ref><ref>{{Internetquelle |url=https://www.jazzbob.com/ |titel=Articles by Bob Bernotas, Journalist, Author, Broadcaster |hrsg=Jazz Bob |abruf=2022-10-22}}</ref> Begeistert über die fertige Komposition, übernahm Lawrence den Song.<ref>{{Literatur |Autor=Joshua Berrett |Titel=Louis Armstrong and Paul Whiteman: Two Kings of Jazz |Verlag=Yale University Press |Datum=2008 |ISBN=978-0-300-12747-8 |Online=https://books.google.de/books?id=sXdsTTQqUjkC&pg=PA176&lpg=PA176&dq=body+and+soul+gertrude+lawrence&source=bl&ots=zHnmL5jRWI&sig=JmVorYSETYDofiQuqp9mR5CkO_0&hl=de&sa=X&ei=PWJEUdWDN8GytAay4IGIAQ}}</ref> Komponist Green begleitete Lawrence am Klavier.

== Kennzeichen des Songs ==
Das musikalische [[Thema (Musik)|Thema]] umfasst 32 [[Takt (Musik)|Takte]] und wird in der [[Liedform]] AABA gespielt. Der Übergang zum Mittelteil zeichnet sich durch einen abrupten Tonartwechsel aus. Das Tempo ist [[Moderato|molto moderato]]. Der Text ist aus Sicht einer Person geschrieben, die sich aus Kummer über eine andere Person verzehrt, die dieses nicht bemerkt:<ref>{{Internetquelle |url=https://www.lyricsfreak.com/b/billie+holiday/body+soul_20017837.html |titel=Billie Holiday – Body And Soul lyrics |hrsg=LyricsFreak |sprache=en |abruf=2022-10-22}}</ref>

<poem style="margin-left: 2em; font-style: italic;">
Mein Herz ist traurig und einsam
Ich weine um Dich
Um Dich, Liebes, nur um Dich
Wirklich, das meine ich
Alles von mir gehört Dir
Körper und Seele
</poem>

== Originalversion ==
[[Datei:Jack Hylton Orchestra - Body And Soul.jpg|mini|Jack Hylton Orchestra - Body and Soul]]
Unklar ist, wer als Originalinterpret gilt. Aus musikwissenschaftlicher Sicht ist das Original die Erstfassung einer bis dahin noch nicht im [[Tonstudio]] aufgenommenen Komposition (siehe [[Coverversion#Problem der Abgrenzung vom Original|Coverversion]]). Gertrude Lawrence sang ihn zwar auf der Theaterbühne und im Radio, hatte ihn zunächst jedoch nicht im Tonstudio aufgenommen.

Die Erstaufnahme stammt sehr wahrscheinlich vom englischen Bandleader [[Jack Hylton]]. Er hatte den Song erstmals am 7. Februar 1930 in London mit seinem Orchester eingespielt, einige Wochen vor der Registrierung des Copyrights. Veröffentlicht wurde jedoch Hyltons zweite Aufnahme vom 14. Februar 1930 aus der Londoner [[Queen's Hall|Queen‘s Small Hall]]. Es sang Pat O’Malley; die B-Seite ''With a Song in My Heart'' entstand am 25. Februar 1930 ebenfalls in London. Die Single erschien im März 1930 in England (Victor #36027).<ref>{{Literatur |Autor=Don Rayno |Titel=Paul Whiteman: Pioneer in American Music |Verlag=Rowman & Littlefield |Datum=2003 |ISBN=0-8108-8204-3 |Online=https://books.google.de/books?id=Z3G0ev5NRrQC&pg=PA347&lpg=PA347&dq=body+and+soul+libby+holman+september+1930&source=bl&ots=2S5iHyZCHj&sig=rLbrH1OnS6yCxuuhLSckAcUTe0I&hl=de&sa=X&ei=vV9EUZ3SOIbbtAbcx4CYCg}}</ref>

== Wichtige Coverversionen ==
[[Datei:Coleman Hawkins - Body And Soul.jpg|mini|Coleman Hawkins - Body and Soul]]
Schon 1930 kamen zahlreiche Coverversionen auf den Markt, möglicherweise, weil die Konstruktion des Songs mit einem Dur-Moll-Wechsel sehr attraktiv war. Zudem bestand er aus komplexen [[Akkord]]folgen, und [[Tempo (Musik)|Tempiwechsel]] lassen den Interpreten einen großen Spielraum für [[Improvisation (Musik)|Improvisationen]]. Für Sänger ist die Vokalfassung wegen des erforderlichen [[Stimmumfang]]s schwer zu singen, doch wagten sich Sam Browne mit Ambrose and his Orchestra am 8. Februar 1930 und Carrol Gibbons & the Playmates am 19. Februar 1930 im Londoner Tonstudio an das Material heran.<ref>{{Literatur |Autor=Ross Laird |Titel=Tantalizing Tingles: A Discography of Early Ragtime, Jazz, and Novelty Syncopated Piano Recordings, 1889-1934 |Verlag=Greenwood Publishing Group |Datum=1995 |ISBN=0-313-29240-X |Online=https://books.google.de/books?id=K8NmKo8FAbIC&pg=PA69&lpg=PA69&dq=body+and+soul+Carroll+Gibbons+&source=bl&ots=HibgTphnvO&sig=1jPn1guDaT8W2kF3q-QXVFAVPcc&hl=de&sa=X&ei=vVtDUY_oEISQtQaPwICoBw}}</ref>  Gertrude Lawrence nahm das Stück erst Ende März 1930 zweimal auf.

[[Datei:Johnny Green & Orchestra - 'Body and Soul.jpg|mini|Johnny Green & Orchestra - Body and Soul]]
Die Komposition des Amerikaners Green gelangte erst im Herbst 1930 in die USA. Dort brachte [[Paul Whiteman]] mit Sänger Jack Fulton im Oktober 1930 die erfolgreichste Fassung heraus, denn sie belegte für sechs Wochen die erste Position der [[Hitparade]]. „Whiteman hat den Song vergöttert“, sagte Green. Paul Whiteman empfand umgekehrt eine große künstlerische Zuneigung für den Komponisten Green.

Eine Vielzahl weiterer Fassungen gelangte kurz hintereinander auf den US-Markt, so von [[Helen Morgan]] (12. September 1930), [[Ruth Etting]] (18. September 1930; Rang 10) oder [[Annette Hanshaw]] (7. Oktober 1930; Rang 12). ''[[Louis Armstrong]] & His Sebastian New Cotton Club Orchestra'' nahm den Titel am 9. Oktober 1930 auf (Rang 7). Sängerin Libby Holman ließ das Stück im September 1930 verewigen<ref>{{Literatur |Titel=Moanin' Low: A Discography of Female Popular Vocal Recordings, 1920-1933 |Verlag=Greenwood Publishing Group |Datum=1996 |ISBN=0-313-29241-8 |Online=https://books.google.de/books?id=YpWIfGgSpR8C&pg=PA268&lpg=PA268&dq=body+and+soul+libby+holman+1930&source=bl&ots=pR_qZk9B06&sig=LQDFZ8TA9_QzCNiNQWSNTMi9oRE&hl=de&sa=X&ei=eV5EUfbmHYrAswb9g4EQ}}</ref> und präsentierte ihn ab 15. Oktober 1930 als Teil der [[Broadway (Theater)|Broadway-Revue]] ''Three’s a Crowd'', die es auf 272 Aufführungen brachte. Der von Libby Holman in der Show gesungene Song war einer der herausragenden Stücke dieser Show.

Libby Holmans Version brachte es bis auf Rang 3 der Charts und erreichte damit die zweitbeste Platzierung. Mit dem Original erschienen im Jahre 1930 insgesamt 13 Versionen, wovon sechs noch 1930 in die Hitparade gelangten. Für fast ein Jahr wurde der Song wegen seines sexuell orientierten Textes im Radio nicht gespielt. Das Wort „body“ (Körper) war dem NBC-Radio zu riskant, so dass vorerst alle Vokalversionen kein [[Airplay]] erhielten. Die Zensur wurde erst aufgehoben, als die Zeile „My life, a hell you’re making“ in „My life, a wreck you’re making“ geändert wurde.<ref>{{Literatur |Autor=Gerald Nachman |Titel=Raised on Radio |Verlag=University of California Press |Datum=2000 |ISBN=0-520-22303-9 |Online=https://books.google.de/books?id=hpywoSI2au4C&pg=PA179&lpg=PA179&dq=body+and+soul+radio+ban&source=bl&ots=1ubM2XNt8p&sig=vIKdaWFS_bmPKvGFnZ5C0BoRxFU&hl=de&sa=X&ei=k0xHUeSIF47NsgaM2QE}}</ref>

Als musikalisch bemerkenswert gilt die Aufnahme von Tenorsaxophonist [[Coleman Hawkins]] vom 11. Oktober 1939.<ref>{{Literatur |Autor=Alyn Shipton |Titel=Jazz Makers: Vanguards of Sound |Verlag=Oxford University Press, USA |Datum=2002 |ISBN=0-19-512689-0 |Online=https://books.google.de/books?id=ffGczqUe_X0C&pg=PA89&dq=coleman+hawkins+europe+1934&hl=de&sa=X&ei=cGtHUfXaBY_ktQaO-4CoCg&sqi=2}}</ref> Der in einem [[Take (Musik)|Take]] (One-take) aufgenommene [[Instrumentalmusik|Instrumentaltitel]] mit seinen typischen [[Legato]]-[[Phrasierung]]en machte ''Body and Soul'' nach Veröffentlichung im Dezember 1939 zu einem Jazz-Standard und [[Evergreen]].<ref>Dietrich Schulz-Köhn, ''I Got Rhythm: 40 Jazz-Evergreens und ihre Geschichte'', 1994, S. 85</ref> Gleichzeitig transformierte Hawkins die romantische Ballade zu einem Demonstrationssong für fortschrittliches Solo-Saxophonspiel.<ref>{{Literatur |Autor=Ted Gioia |Titel=The Jazz Standards: A Guide to the Repertoire |Verlag=Oxford University Press |Datum=2012 |ISBN=978-0-19-976915-5 |Online=https://books.google.de/books?id=oPuMQx9GZVcC&pg=PA46&lpg=PA46&dq=body+and+soul+gertrude+lawrence&source=bl&ots=R4mT-P8j1I&sig=MZtIlfzZS6RGX_6w3uotG5WRkUk&hl=de&sa=X&ei=q3BEUafhBYaLtAbN74GIAQ}}</ref>

Eine weitere Besonderheit hierbei ist, dass erstmals ein [[Saxophon]]-[[Solo (Musik)|Solo]] über eine komplette Schallplattenseite reichte, da Hawkins über die volle Länge des Stückes improvisiert hatte. Die Version erreichte Platz 13 der Charts und wurde etwa 100.000 Mal innerhalb der ersten sechs Monate nach ihrer Veröffentlichung verkauft; insgesamt entwickelte sich die Hawkins-Fassung zum einzigen [[Millionenseller]] dieses Titels.<ref>Joseph Murrells, ''Million Selling Records'', 1985, S. 29</ref> Das Magazin ''[[Down Beat]]'' kürte Hawkins noch im selben Jahr zum „besten Tenorsaxophonisten“.<ref>{{Literatur |Autor=Henry Martin, Keith Waters |Titel=Jazz: The First 100 Years |Verlag=Thompson/Schirmer |Datum=2006 |ISBN=0-534-62804-4 |Online=https://books.google.de/books?id=kuz4EHH05I4C&pg=PT197&dq=body+and+soul+jazz&hl=de&sa=X&ei=vGZHUbu8IMaGtAar-IFw}}</ref> Ein bislang unveröffentlichte Liveversion von Coleman Hawkins erschien 2018 in ''[[The Savory Collection 1935–1940]]''. Komponist Johnny Green & His Orchestra (mit Green am Piano) nahm den Song erst am 13. August 1944 auf (Decca 23902).

Zu den Vokalfassungen in der Frühphase des Songs gehörten die von [[Billie Holiday]] (29. Februar 1940), [[Frank Sinatra]] (9. November 1947) oder [[Sarah Vaughan]] (18. Juli 1946 mit dem George Treadwell Orchestra<ref>{{Literatur |Titel=Sarah Vaughan: A Discography |Verlag=Greenwood Publishing Group |Datum=1991 |ISBN=0-313-28005-3 |Online=https://books.google.de/books?id=E-BRucD5iAEC&pg=PA150&dq=body+and+soul+sarah+vaughan&hl=de&sa=X&ei=zmdHUYacLcWptAag9oEo&sqi=2}}</ref>). Weitere Instrumentalversionen brachten [[Red Allen|Henry „Red“ Allen]] (29. April 1934; Rang 17), das [[Benny Goodman|Benny-Goodman]]-Trio (13. Juli 1935; Rang 5), [[Chu Berry]] & [[Roy Eldridge]] (10. November 1938), [[Jimmy Dorsey]] (23. Juni 1939), [[Charlie Parker]] (28. Februar 1943), [[Nat King Cole|Nat-King-Cole]]-Trio (17. Januar 1944), [[Wes Montgomery]] (12. Oktober 1960) oder [[John Coltrane]] (24./26. Oktober 1960) heraus. Nahezu jede Jazzband nahm den Song in ihr Repertoire.

2011 trafen beim Duett zwischen [[Amy Winehouse]] und [[Tony Bennett]] zwei Generationen für ''Body and Soul'' zusammen. Aufgenommen hatten sie die von [[Phil Ramone]] produzierten Version am 23. März in den [[Abbey Road Studios]] – es war die letzte Studioaufnahme vor dem Tod von Winehouse am 23. Juli des Jahres.

== Statistik ==
Der Titel ist bei der [[ASCAP]] registriert, die lediglich 184 Versionen auflistet.<ref>{{Internetquelle |url=https://www.ascap.com/Home/ace-title-search/index.aspx |titel=ACE Title Search |datum=2016-01-11 |offline=1 |archiv-url=https://web.archive.org/web/20120718202758/http://www.ascap.com/Home/ace-title-search/index.aspx |archiv-datum=2012-07-18 |archiv-bot=2023-03-23 03:38:29 InternetArchiveBot |abruf=2022-10-22}}</ref> Sie erwähnt dabei Frank Eyton als Mitautor nicht. Diese offizielle urheberrechtliche Auflistung entspricht nicht der Anzahl der wahrscheinlich aufgenommenen Versionen. ''Secondhandsongs'' kommt auf 429 Versionen.<ref>{{Internetquelle |url=https://secondhandsongs.com/performance/135599 |titel=Original versions of Body and Soul by Seger Ellis & His Orchestra |hrsg=SecondHandSongs |abruf=2022-10-22}}</ref> In der Zeitschrift ''[[Billboard (Magazin)|Billboard]]'' schätzte Mitautor Sour im Januar 1972, dass 2000 Versionen aufgenommen worden seien,<ref>{{Literatur |Titel=Billboard |Verlag=Nielsen Business Media |Datum=1972-01-29 |Online=https://books.google.de/books?id=R0UEAAAAMBAJ&pg=PA3&lpg=PA3&dq=body+and+soul+gertrude+lawrence&source=bl&ots=hGVO7xtNt6&sig=UEOiEPNOUV8WYFw68C5KOYJtm84&hl=de&sa=X&ei=q3BEUafhBYaLtAbN74GIAQ}}</ref> das ''Songbook'' geht davon aus, dass bis heute fast 3000 Versionen von ''Body and Soul'' entstanden sind.<ref>{{Internetquelle |url=https://songbook1.wordpress.com/fx/1930-hits-and-standards/body-and-soul/ |titel=Body and Soul |werk=Songbook |datum=2009-12-25 |sprache=en |abruf=2022-10-22}}</ref> Damit ist dieser Song eines der meist gecoverten Stücke der Jazz- und Popmusik.

== Trivia ==
Der britische Schriftsteller [[Ben Aaronovitch]] lässt den zweiten Band seiner Fantasy-Romanserie [[Die-Flüsse-von-London-Reihe|Rivers of London]] mit dem Titel "Moon over Soho" im Zusammenhang mit dem letzten Konzert von [[Ken Johnson (Musiker)|Ken "Snakehips" Johnson]] im Londoner ''[[Café de Paris (London)|Café de Paris]]'', bei dem Johnson, sein Orchester und eine Vielzahl der Zuhörenden im Rahmen eines Bombenangriffs der deutschen Luftwaffe umkamen, darauf basieren, dass Johnson zum Zeitpunkt des Bombenangriffs ''Body and Soul'' gespielt habe. Aaranovitch verweist allerdings im Nachwort darauf, dass eine Einspielung des Titels durch Ken Johnson nicht nachweisbar sei und Johnson den Titel damals auch nicht gespielt haben dürfte.

== Literatur ==
* Teddy Doering: ''Coleman Hawkins''. Oreos, Waakirchen
* [[Hans-Jürgen Schaal (Jazzautor)|Hans-Jürgen Schaal]] (Hrsg.): ''Jazz-Standards. Das Lexikon.'' 3., revidierte Auflage. Bärenreiter, Kassel u. a. 2004, ISBN 3-7618-1414-3.

== Weblinks ==
* [https://www.jazzstandards.com/compositions-0/bodyandsoul.htm Beschreibung und musikalische Analyse bei ''jazzstandards.com''] (englisch)

== Einzelnachweise ==
<references />

[[Kategorie:Nummer-eins-Hit]]
[[Kategorie:Jazz-Titel]]
[[Kategorie:Lied 1930]]


text:
# Clubiona mutilata
Clubiona mutilata là một loài nhện trong họ Clubionidae.
Loài này thuộc chi Clubiona. Clubiona mutilata được Friedrich Wilhelm Bösenberg & Embrik Strand miêu tả năm 1906.

wikiname: viwiki

title: Clubiona mutilata

in_language: vi

wikitext:
{{italictitle}}
{{Bảng phân loại
| name = ''Clubiona mutilata''
| image =
| image_caption =
| regnum = [[Động vật|Animalia]]
| phylum = [[Động vật Chân khớp|Arthropoda]]
| unranked_classis = [[Arachnomorpha]]
| subphylum = [[Động vật Chân kìm|Chelicerata]]
| classis = [[Lớp Hình nhện|Arachnida]]
| ordo = [[Nhện|Araneae]]
| familia = [[Clubionidae]]
| genus = ''[[Clubiona]]''
| species = '''''C. mutilata'''''
| binomial = ''Clubiona mutilata''
| binomial_authority = [[Friedrich Wilhelm Bösenberg|Bösenberg]] & [[Embrik Strand|Strand]], 1906
}}
'''''Clubiona mutilata''''' là một loài [[nhện]] trong họ [[Clubionidae]].<ref>{{aut|Platnick, Norman I.}} (2010): [http://research.amnh.org/entomology/spiders/catalog/ The world spider catalog], version 10.5. ''American Museum of Natural History''.</ref>

Loài này thuộc chi ''[[Clubiona]]''. ''Clubiona mutilata'' được [[Friedrich Wilhelm Bösenberg]] & [[Embrik Strand]] miêu tả năm 1906.

==Chú thích==
{{tham khảo|30em}}

==Tham khảo==
* {{wikispecies-inline|Clubiona mutilata}}

[[Thể loại:Clubiona]]

{{Clubionidae-stub}}

title: Phân loại khoa học

Giới (regnum): Animalia

Ngành (phylum): Arthropoda

Phân ngành (subphylum): Chelicerata

(không phân hạng): Arachnomorpha

Lớp (class): Arachnida

Bộ (ordo): Araneae

Họ (familia): Clubionidae

Chi (genus): Clubiona

Loài (species): C. mutilata

title: Danh pháp hai phần

Danh pháp hai phần: Clubiona mutilata · Bösenberg & Strand, 1906


text:
# داوید مولر
داوید مولر (آلمانی: David Möller؛ زادهٔ ۱۳ ژانویهٔ ۱۹۸۲) لژسوار اهل آلمان است.
وی در مسابقات کشوری و بین‌المللی در مجموع برندهٔ ۱۰ مدال طلا، ۸ مدال نقره، ۸ مدال برنز شده‌است.

wikiname: fawiki

title: داوید مولر

in_language: fa

wikitext:
{{Infobox sportsperson
| headercolor = #85d7a4
| name = داوید مولر
| image = David_Möller.jpg
| caption =
| birth_date = {{birth date and age|df=yes|1982|01|13}}<ref name=FILLugeprofile/>
| birth_place = [[زونه‌برگ]]
| death_date =
| death_place =
| residence = [[شالکاو]]، <ref name=FILLugeprofile/> Thuringia
| height = 1.88 m<ref name=FILLugeprofile>[http://www.fil-luge.org/filext/athlet/erfolge_en.asp?p_id=100369 FIL-Luge profile] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20110719124905/http://www.fil-luge.org/filext/athlet/erfolge_en.asp?p_id=100369 |date=2011-07-19}}, accessed December 4, 2010</ref>
| weight = 91 kg (winter){{سخ}}{{convert|85|kg|lb|abbr=on}}<ref name=FILLugeprofile/>(summer)
| turnedpro = 2001<ref name=FILLugeprofile/>
| country = {{GER}}
| sport = [[لژسواری]]
| event = Men's singles
| club = RRV Sonneberg/Schalkau
| coach = {{flagicon|GER}} [[برنهارد گلس]]
| olympics = [[File:Olympic rings.svg|25px|alt=|link=]] {{sica}}
| pb =
| website = {{URL|http://www.rennrodeln.com/}}
| medaltemplates = {{MedalSport| [[لژسواری]] مردان}}
{{MedalCountry|{{GER}}}}
{{MedalCompetition|[[بازی‌های المپیک]]}}
{{MedalSilver|[[بازی‌های المپیک زمستانی ۲۰۱۰]]|[[Luge at the 2010 Winter Olympics – Men's singles|Men's singles]]}}
{{MedalCompetition|[[FIL World Luge Championships|World Championships]]}}
{{MedalGold|[[FIL World Luge Championships 2004|2004 Nagano]]|Men's singles}}
{{MedalGold|[[FIL World Luge Championships 2004|2004 Nagano]]|Mixed team}}
{{MedalGold|[[FIL World Luge Championships 2007|2007 Igls]]|Men's singles}}
{{MedalGold|[[FIL World Luge Championships 2007|2007 Igls]]|Mixed team}}
{{MedalSilver|[[FIL World Luge Championships 2008|2008 Oberhof]]|Men's singles}}
{{MedalBronze|[[FIL World Luge Championships 2005|2005 Park City]]|Men's singles}}
{{MedalCompetition|[[List of Luge World Cup champions|World Cup Championships]]}}
{{MedalSilver|2005–06|Men's singles}}
{{MedalSilver|[[2006-07 Luge World Cup|2006–07]] |Men's singles}}
{{MedalSilver|[[2007-08 Luge World Cup|2007–08]] |Men's singles}}
{{MedalSilver|[[2008-09 Luge World Cup|2008–09]] |Men's singles}}
{{MedalBronze|2003–04 |Men's singles}}
{{MedalBronze|[[2011–12 Luge World Cup|2011–12]]|Men's singles}}
{{MedalBronze|[[2012–13 Luge World Cup|2012–13]]|Men's singles}}
{{MedalCompetition|[[FIL European Luge Championships|European Championships]]}}
{{MedalGold|[[FIL European Luge Championships 2006|2006 Winterberg]]|Mixed team}}
{{MedalSilver|[[FIL European Luge Championships 2004|2004 Oberhof]]|Men's singles}}
{{MedalBronze|[[FIL European Luge Championships 2006|2006 Winterberg]]|Men's singles}}
{{MedalBronze|[[FIL European Luge Championships 2008|2008 Cesena]]|Men's singles}}
{{MedalCompetition|German Championships}}
{{MedalGold|2006|Men's singles}}
{{MedalGold|2007|Men's singles}}
{{MedalBronze|2009 Königssee|Men's singles}}
{{MedalBronze|2010 Winterberg|Men's singles}}
{{MedalCompetition|World Junior Championships}}
{{MedalGold|2001 Lillehammer|Men's singles}}
{{MedalGold|2002 Innsbruck|Men's singles}}
{{MedalGold|2002 Innsbruck|Mixed team}}
{{MedalSilver|2000 Altenberg|Men's singles}}
| show-medals =
| nationality = [[آلمان]]
}}
'''داوید مولر''' ({{lang-de|David Möller}}؛ زادهٔ {{birth date|df=yes|1982|01|13}}) [[لژسوار]] اهل [[آلمان]] است.

وی در مسابقات کشوری و بین‌المللی در مجموع برندهٔ ۱۰ [[مدال طلا]]، ۸ [[مدال نقره]]، ۸ [[مدال برنز]] شده‌است.

== منابع ==
{{پانویس|چپ‌چین=بله|۲}}
* {{sports links}}

{{-}}

== پیوند به بیرون ==
{{انبار-رده}}
{{داده‌های کتابخانه‌ای}}

{{لژسوار-خرد}}

[[رده:افراد زنده]]
[[رده:اهالی زونبرگ]]
[[رده:برندگان مدال نقره المپیک اهل آلمان]]
[[رده:برندگان مدال‌های المپیک زمستانی ۲۰۱۰]]
[[رده:زادگان ۱۹۸۲ (میلادی)]]
[[رده:لژسواران بازی‌های المپیک آلمان]]
[[رده:لژسواران در بازی‌های المپیک زمستانی ۲۰۰۶]]
[[رده:لژسواران در بازی‌های المپیک زمستانی ۲۰۱۰]]
[[رده:لژسواران در بازی‌های المپیک زمستانی ۲۰۱۴]]
[[رده:لژسواران مرد اهل آلمان]]
[[رده:مدال‌آوران المپیک در لژسواری]]
[[رده:ورزشکاران اهل تورینگن]]

title: اطلاعات شخصی

ملیت: آلمان

زاده: ۱۳ ژانویهٔ ۱۹۸۲ (۴۳ سال) · زونه‌برگ

قد: ۱٫۸۸ متر (۶ فوت ۲ اینچ)

وزن: ۹۱ کیلوگرم (۲۰۱ پوند) (winter) · ۸۵ کیلوگرم (۱۸۷ پوند)(summer)

title: ورزشی

کشور: آلمان

ورزش: لژسواری

رویداد(ها): Men's singles

باشگاه: RRV Sonneberg/Schalkau

مربی: برنهارد گلس

title: بازی‌های المپیک

مدال نقره – جایگاه دوم: بازی‌های المپیک زمستانی ۲۰۱۰ · Men's singles

title: World Championships

مدال طلا – جایگاه اول:
2004 Nagano · Men's singles
2004 Nagano · Mixed team
2007 Igls · Men's singles
2007 Igls · Mixed team

مدال نقره – جایگاه دوم: 2008 Oberhof · Men's singles

مدال برنز – جایگاه سوم: 2005 Park City · Men's singles

title: World Cup Championships

مدال نقره – جایگاه دوم:
2005–06 · Men's singles
2006–07 · Men's singles
2007–08 · Men's singles
2008–09 · Men's singles

مدال برنز – جایگاه سوم:
2003–04 · Men's singles
2011–12 · Men's singles
2012–13 · Men's singles

title: European Championships

مدال طلا – جایگاه اول: 2006 Winterberg · Mixed team

مدال نقره – جایگاه دوم: 2004 Oberhof · Men's singles

مدال برنز – جایگاه سوم:
2006 Winterberg · Men's singles
2008 Cesena · Men's singles

title: German Championships

مدال طلا – جایگاه اول:
2006 · Men's singles
2007 · Men's singles

مدال برنز – جایگاه سوم:
2009 Königssee · Men's singles
2010 Winterberg · Men's singles

title: World Junior Championships

مدال طلا – جایگاه اول:
2001 Lillehammer · Men's singles
2002 Innsbruck · Men's singles
2002 Innsbruck · Mixed team

مدال نقره – جایگاه دوم: 2000 Altenberg · Men's singles


text:
# 荻野 (伊丹市)
荻野（おぎの）は、兵庫県伊丹市の地名。現行の行政地名は荻野と荻野西の2つの町丁に分かれており、荻野西は住居表示実施済み、荻野は地番整理済み(住居表示は未実施)である。

## 地理
伊丹市北部の地域で、天神川の東岸に当たる部分が荻野1〜8丁目、西岸の一部が荻野西となっている。
北を荒牧、北東を宝塚市山本野里、東を大野、南東を東野、南を瑞原、南西を鴻池、西を北野、北西を荒牧南と接する。

### 荻野
現行の町丁は荻野一丁目から八丁目までが存在する。郵便番号は664-0002。全域が伊丹市立荻野小学校および荒牧中学校の校区である。
町内の主な施設
- 伊丹市立荻野小学校
- 伊丹市立荻野保育所
- 伊丹市共同利用施設荻野センター
- 春日神社　＝　荻野春日神社（伊丹市荻野７丁目）　祭神は春日大神で、永正年間（西暦1568年頃）に源正寺の北方に鎮座していたのを、寛文元年（西暦1661年）現在の地に遷座。[2]
- 源正寺　＝　浄土真宗　仙野山源正寺（伊丹市荻野５丁目）　永正14年（西暦1517年）本願寺第八世彗燈大師蓮如上人の直弟子釈了願法師によって開基された伊丹市内有数の古刹。[3]

### 荻野西
現行の町丁は荻野西一丁目から二丁目までが存在する。郵便番号は664-0031。全域が伊丹市立鴻池小学校、伊丹市立天神川小学校及び、伊丹市立荒牧中学校、伊丹市立天王寺川中学校校区である。
町内の主な施設
- 伊丹市シルバーデイサービスセンター

## 歴史
旧川辺郡に属した地域。江戸時代までは荒牧村の一部であったが、後に独立して荻野村となった。1889年（明治22年）、町村制施行に伴い川辺郡長尾村の大字荻野となる。
長尾村は1955年（昭和30年）3月10日に全域が宝塚市へ編入合併されたが、3週間後の4月1日には南部の荒牧・鴻池・荻野・大野が宝塚市より伊丹市へ移譲された。1970年（昭和45年）、一部が北野として分離。
1969年（昭和44年）西池（通称新池）を荻野団地用地として伊丹市に売却した費用の一部で春日神社の玉垣築造と社殿の修復及び源正寺の本堂の再建に役立てた。
1977年（昭和52年）には天神川の東岸で住居表示を実施し荻野1〜8丁目とする。天神川の西岸に残った大字荻野は2007年（平成19年）に荻野西1〜2丁目となり、全域で住居表示が完了した。

### 地名の由来
荻が生い茂っていたとする説や台地が扇状に広がっていたので扇野（おうぎの）と呼ばれていたとする説があり、寛政年間の『摂津名所図会』にも「扇野の火（野火）」として紹介されている。

## 交通
町内北端（荒牧との境界線沿い）に中国自動車道の高架が、南端を県道331号線が走っている。伊丹市バスでは荻野、荻野北、荻野南、荻野西などの停留所を町内に設置している。
域内に鉄道は通っておらず、阪急電鉄宝塚線の山本駅及びJR西日本JR宝塚線の北伊丹駅が最寄り駅となる。
また、市バスを利用することでJR西日本福知山線の中山寺駅または伊丹駅へアクセスすることもできる。

wikiname: jawiki

title: 荻野 (伊丹市)

in_language: ja

wikitext:
{{Pathnav|日本|兵庫県|伊丹市|frame=1}}
{{Infobox Settlement
|official_name = 荻野
|native_name =
|image_skyline =
|imagesize =
|image_caption =
|image_flag =
|image_seal =
| image_map =
| map_caption =
|subdivision_type = [[国の一覧|国]]
|subdivision_name = [[ファイル:Flag of Japan.svg|border|25px]] [[日本]]
|subdivision_type1 = [[都道府県]]
|subdivision_name1 = [[File:Flag_of_Hyogo_Prefecture.svg|border|25px]] [[兵庫県]]
|subdivision_type2 = [[市町村]]
|subdivision_name2 = [[File:Flag_of_Itami,_Hyogo.svg|border|25px]] [[伊丹市]]
|subdivision_type3 =
|subdivision_name3 =
|established_title =
|established_date =
|government_type =
|leader_title =
|leader_name =
|area_magnitude =
|area_total_sq_mi =
|area_total_km2 =
|area_land_sq_mi =
|area_land_km2 =
|area_urban_sq_mi =
|area_urban_km2 =
|area_metro_km2 =
|area_metro_sq_mi =
|population_as_of= [[2011年]]（平成23年）10月1日推計
|population_footnotes =
|population_total = 5227
|population_urban =
|population_metro =
|population_density_sq_mi =
|population_density_km2 =
| timezone = [[日本標準時|JST]]
| utc_offset = +9
|timezone_DST =
|utc_offset_DST =
|latd=|latm=|lats=|latNS=
|longd=|longm=|longs=|longEW=
|elevation_footnotes=
|elevation_m =
|elevation_ft =
|postal_code_type = [[日本の郵便番号|郵便番号]]
|postal_code = 664-0002
|area_code =
|website =
|footnotes =
}}
'''荻野'''（おぎの）は、[[兵庫県]][[伊丹市]]の地名。現行の行政地名は'''荻野'''と'''荻野西'''の2つの町丁に分かれており、荻野西は[[住居表示]]実施済み、荻野は地番整理済み(住居表示は未実施)である<ref>[http://www.city.itami.lg.jp/SOSIKI/TOSHIKOTU/TOTITYOSA/1386760320049.html 伊丹市ホームページ内『住居表示とは？』]</ref>。
[[File:兵庫県伊丹市荻野地区にある浄土真宗源正寺.jpg|thumb|伊丹市荻野地区にある浄土真宗源正寺]]
[[File:伊丹市荻野 春日神社.jpg|thumb|伊丹市荻野地区にある春日神社]]

== 地理 ==
伊丹市北部の地域で、[[天神川 (宝塚市・伊丹市)|天神川]]の東岸に当たる部分が荻野1〜8丁目、西岸の一部が荻野西となっている。

北を[[荒牧]]、北東を[[宝塚市]][[山本 (宝塚市)|山本野里]]、東を[[大野 (伊丹市)|大野]]、南東を[[東野 (伊丹市)|東野]]、南を[[瑞原]]、南西を[[鴻池]]、西を[[北野 (伊丹市)|北野]]、北西を[[荒牧#荒牧南|荒牧南]]と接する。

=== 荻野 ===
現行の町丁は荻野一丁目から八丁目までが存在する。郵便番号は664-0002。全域が[[伊丹市立荻野小学校]]および[[伊丹市立荒牧中学校|荒牧中学校]]の校区である。

; 町内の主な施設
* 伊丹市立荻野小学校
* 伊丹市立荻野保育所
* 伊丹市共同利用施設荻野センター
* 春日神社　＝　荻野春日神社（伊丹市荻野７丁目）　祭神は春日大神で、永正年間（西暦1568年頃）に源正寺の北方に鎮座していたのを、寛文元年（西暦1661年）現在の地に遷座。<ref name="#1">境内、造営の由来石碑より</ref>
* 源正寺　＝　浄土真宗　仙野山源正寺（伊丹市荻野５丁目）　永正14年（西暦1517年）本願寺第八世彗燈大師蓮如上人の直弟子釈了願法師によって開基された伊丹市内有数の古刹。<ref name="#2">山内、本堂再建の由来石碑より</ref>

=== 荻野西 ===
{{Infobox Settlement
|official_name = 荻野西
|native_name =
|subdivision_name = {{flag|JPN}}
|subdivision_type2 = [[市町村]]
|subdivision_name2 = [[File:Flag_of_Itami,_Hyogo.svg|border|25px]] [[伊丹市]]
|population_as_of= [[2011年]]（平成23年）10月1日推計
|population_total = 1575
|postal_code_type = [[日本の郵便番号|郵便番号]]
|postal_code = 664-0031
}}
現行の町丁は荻野西一丁目から二丁目までが存在する。郵便番号は664-0031。全域が[[伊丹市立鴻池小学校]]、[[伊丹市立天神川小学校]]及び、[[伊丹市立荒牧中学校]]、[[伊丹市立天王寺川中学校]]校区である。

; 町内の主な施設
* 伊丹市シルバーデイサービスセンター

== 歴史 ==
旧[[川辺郡]]に属した地域。[[江戸時代]]までは荒牧村の一部であったが、後に独立して荻野村となった<ref name="k28">[[角川日本地名大辞典]] 28 兵庫県、327 - 328ページ。</ref>。[[1889年]]（[[明治]]22年）、[[町村制]]施行に伴い川辺郡[[長尾村 (兵庫県川辺郡)|長尾村]]の大字荻野となる。

長尾村は[[1955年]]（[[昭和]]30年）[[3月10日]]に全域が宝塚市へ編入合併されたが、3週間後の[[4月1日]]には南部の荒牧・鴻池・荻野・大野が宝塚市より伊丹市へ移譲された。[[1970年]]（昭和45年）、一部が北野として分離<ref name="k28" />。
[[1969年]]（昭和44年）西池（通称新池）を荻野団地用地として伊丹市に売却した費用の一部で春日神社の玉垣築造と社殿の修復<ref name="#1"/>及び源正寺の本堂の再建に役立てた。<ref name="#2"/>

[[1977年]]（昭和52年）には天神川の東岸で住居表示を実施し荻野1〜8丁目とする<ref name="k28" />。天神川の西岸に残った大字荻野は[[2007年]]（[[平成]]19年）に荻野西1〜2丁目となり、全域で住居表示が完了した<ref>[http://www.city.itami.lg.jp/home/TOSHIKIBAN/KUKAKU/_13310.html 住居表示の実施（鴻池、荻野西、昆陽南、昆陽泉町6丁目、桑津4丁目）]</ref>。

=== 地名の由来 ===
[[オギ|荻]]が生い茂っていたとする説や台地が扇状に広がっていたので'''扇野'''（おうぎの）と呼ばれていたとする説があり、[[寛政]]年間の『[[摂津名所図会]]』にも「扇野の火（野火）」として紹介されている<ref name="k28" />。

== 交通 ==
町内北端（荒牧との境界線沿い）に[[中国自動車道]]の高架が、南端を[[兵庫県道331号姥ヶ茶屋伊丹線|県道331号線]]が走っている。[[伊丹市交通局|伊丹市バス]]では荻野、荻野北、荻野南、荻野西などの停留所を町内に設置している。

域内に[[鉄道]]は通っておらず、[[阪急電鉄]][[阪急宝塚線|宝塚線]]の[[山本駅 (兵庫県)|山本駅]]及び[[西日本旅客鉄道|JR西日本]][[福知山線|JR宝塚線]]の[[北伊丹駅]]が最寄り駅となる。

また、市バスを利用することでJR西日本福知山線の[[中山寺駅]]または[[伊丹駅 (JR西日本)|伊丹駅]]へアクセスすることもできる。

== 脚注 ==
{{脚注ヘルプ}}
{{Reflist|2}}

{{Geographic Location
|Centre    = 荻野
|North     = [[荒牧]]
|Northeast = （[[宝塚市]]）[[山本 (宝塚市)|山本野里]]
|East      = [[大野 (伊丹市)|大野]]
|Southeast = [[東野 (伊丹市)|東野]]
|South     = [[瑞原]]
|Southwest = [[鴻池]]
|West      = [[北野 (伊丹市)|北野]]
|Northwest = [[荒牧#荒牧南|荒牧南]]
|image     =
}}
{{伊丹市の町・字}}

{{DEFAULTSORT:おきの}}
[[Category:伊丹市の町・字]]
{{Japan-block-stub}}
{{Pref-stub|pref=兵庫県}}

title: 荻野

国: 日本

都道府県: 兵庫県

市町村: 伊丹市

title: 人口（2011年（平成23年）10月1日推計）

等時帯: UTC+9 (JST)

title: 荻野西

title: 人口（2011年（平成23年）10月1日推計）


text:
# Marqise Lee
Marqise Lee (Inglewood, 25 novembre 1991) è un ex giocatore di football americano statunitense che ha militato nel ruolo di wide receiver nella National Football League (NFL). Fu scelto nel corso del secondo giro (39º assoluto) del Draft NFL 2014 dai Jacksonville Jaguars.

## Carriera universitaria
Lee iniziò la carriera nel college football a USC nel 2011, terminando con 1.143 yard ricevute e venendo premiato come freshman dell'anno della Pac-12 Conference. Contro Arizona nel 2012, Lee stabilì il record della Pac-12 Conference per yard ricevute in una gara con 345, distribuite su 16 ricezioni, con 2 touchdown. La settimana successiva ebbe altre 251 yard su ritorno contro Università dell'Oregon, un altro record della conference. Terminò la stagione con 118 ricezioni per 1.721 yards e 14 touchdown, venendo premiato come giocatore offensivo dell'anno della Pac-12 e col Fred Biletnikoff Award come miglior ricevitore della nazione. Inoltre fu giudicato unanimemente All-American.
Nel 2013, Lee disputò 11 partite, facendo registrare 57 ricezioni per 791 yard e 4 touchdown. Il 3 gennaio 2014 annunciò che avrebbe saltato l'ultimo anno di college rendendosi eleggibile per il Draft NFL.
Vittorie e riconoscimenti
- Fred Biletnikoff Award (2012)
- Paul Warfield Trophy (2012)
- Consensus All-American (2012)
- Giocatore offensivo dell'anno della Pac-12
- First-team All-Pac-12 (2012)

## Carriera professionistica

### Jacksonville Jaguars
Lee era classificato come uno dei migliori ricevitori selezionabili nel Draft 2014, venendo pronosticato come una scelta della seconda metà del primo giro da NFL.com. Fu scelto nel corso del secondo giro dai Jacksonville Jaguars. Debuttò come professionista nella settimana 1 ricevendo 6 passaggi per 62 dal quarterback Chad Henne ma i Jaguars furono sconfitti in rimonta dai Philadelphia Eagles. Il primo touchdown lo ricevette dal compagno rookie Blake Bortles nella vittoria della settimana 13 sui Giants in cui i Jags rimontarono il più largo svantaggio della storia della franchigia, 21 punti. La sua stagione da rookie si concluse con 37 ricezioni per 422 yard e un touchdown in 13 presenze, di cui otto come titolare.
Nella settimana 15 della stagione 2016 contro gli Houston Texans, Lee ritornò un kickoff per 100 yard in touchdown.

### New England Patriots
Il 28 aprile 2020 Lee firmò un contratto di un anno con i New England Patriots. Nella stagione 2020 decise di non scendere in campo a causa della pandemia di COVID-19.

### San Francisco 49ers
Il 17 maggio 2021 Lee firmò un contratto di un anno con i San Francisco 49ers ma fu svincolato quattro giorni dopo.

wikiname: itwiki

title: Marqise Lee

in_language: it

wikitext:
{{Sportivo
|Nome = Marqise Lee
|Immagine = Marqise Lee 2014 Jaguars training camp (2) Cropped.jpg
|Didascalia = Lee nel traininf camp 2014
|CodiceNazione = {{USA}}
|Disciplina = Football americano
|Ruolo = [[Wide receiver]]
|Squadra =
|TermineCarriera = 2021
|SquadreGiovanili=
{{Carriera sportivo
 |2011-2013 |{{Football USC Trojans}} |
}}
|Squadre =
 {{Carriera sportivo
| 2014-2019 | {{Football Jacksonville Jaguars|G}} |
| 2020 | {{Football New England Patriots|G}} |
| 2021 | {{Football San Francisco 49ers|G}} | }}
|RigaVuota =
{{Statistiche giocatore di football americano
|Partite = 59
|Partite da titolare = 30
|Ricezioni = 174
|Yard ricevute = 2.184
|Touchdown su ricezione = 8
}}
|Aggiornato =
}}
{{Bio
|Nome = Marqise
|Cognome = Lee
|Sesso = M
|LuogoNascita = Inglewood
|LuogoNascitaLink = Inglewood (California)
|GiornoMeseNascita = 25 novembre
|AnnoNascita = 1991
|LuogoMorte =
|GiornoMeseMorte =
|AnnoMorte =
|Epoca = 2000
|Attività = ex giocatore di football americano
|Nazionalità = statunitense
|PostNazionalità = che ha militato nel ruolo di [[wide receiver]] nella [[National Football League]] (NFL). Fu scelto nel corso del secondo giro (39º assoluto) del [[Draft NFL 2014]] dai [[Jacksonville Jaguars]]
}}

==Carriera universitaria==
Lee iniziò la carriera nel [[college football]] a [[USC Trojans football|USC]] nel 2011, terminando con 1.143 yard ricevute e venendo premiato come [[freshman]] dell'anno della [[Pac-12]] Conference. Contro [[Università dell'Arizona|Arizona]] nel 2012, Lee stabilì il record della Pac-12 Conference per yard ricevute in una gara con 345, distribuite su 16 ricezioni, con 2 touchdown<ref>{{cita news|lingua= en |url= https://www.usatoday.com/story/gameon/2012/10/27/marqise-lee-record-usc/1662795/ |titolo= USC wide receiver Marqise Lee sets a Pac-12 record in loss |editore= [[USA Today]] |data= 27 ottobre 2012 | accesso= 7 maggio 2014}}</ref>. La settimana successiva ebbe altre 251 yard su ritorno contro [[Università dell'Oregon]], un altro record della conference. Terminò la stagione con 118 ricezioni per 1.721 yards e 14 [[touchdown]], venendo premiato come [[Miglior giocatore offensivo dell'anno della NFL|giocatore offensivo dell'anno]] della Pac-12 e col [[Fred Biletnikoff Award]] come miglior ricevitore della nazione. Inoltre fu giudicato unanimemente [[All-American]].

Nel 2013, Lee disputò 11 partite, facendo registrare 57 ricezioni per 791 yard e 4 touchdown. Il 3 gennaio 2014 annunciò che avrebbe saltato l'ultimo anno di college rendendosi eleggibile per il [[Draft NFL]]<ref>{{cita news|lingua= en |url= http://espn.go.com/los-angeles/nfl/story/_/id/10240034/usc-trojans-wide-receiver-marqise-lee-enter-nfl-draft |titolo= Marqise Lee to enter NFL draft |editore= [[ESPN]] |data= 4 gennaio 2014 | accesso= 7 maggio 2014}}</ref>.

'''Vittorie e riconoscimenti'''
*[[Fred Biletnikoff Award]] (2012)
*[[Paul Warfield Trophy]] (2012)
*[[All-American|Consensus All-American]] (2012)
*Giocatore offensivo dell'anno della [[Pac-12]]
*First-team All-Pac-12 (2012)

==Carriera professionistica==
===Jacksonville Jaguars===
[[File:Marqise Lee vs. Ravens 2014.jpg|thumb|Lee contro i Ravens nel 2014.]]
Lee era classificato come uno dei migliori ricevitori selezionabili nel Draft 2014, venendo pronosticato come una scelta della seconda metà del primo giro da NFL.com<ref name="mock">{{cita news|lingua=en|url= http://www.nfl.com/draft/2014/mock-drafts/daniel-jeremiah/175601 |titolo= Mock draft 1.0: Texans get Clowney |editore= NFL.com |data= 15 gennaio 2014 | accesso= 15 gennaio 2014}}</ref>. Fu scelto nel corso del secondo giro dai Jacksonville Jaguars<ref>{{cita news |lingua= en |url= http://www.nfl.com/draft/2014/tracker/by-round#dt-by-round-input:2/dt-tabs:dt-by-round |titolo= Draft Tracker Round 2 |editore= NFL.com |data= 9 maggio 2014 |accesso= 9 maggio 2014 |pubblicazione=  |urlarchivio= https://web.archive.org/web/20140510193651/http://www.nfl.com/draft/2014/tracker/by-round#dt-by-round-input:2/dt-tabs:dt-by-round |urlmorto= sì }}</ref>. Debuttò come professionista nella settimana 1 ricevendo 6 passaggi per 62 dal [[quarterback]] [[Chad Henne]] ma i Jaguars furono sconfitti in rimonta dai [[Philadelphia Eagles]]<ref>{{cita news|lingua= en |url= http://www.nfl.com/gamecenter/2014090707/2014/REG1/jaguars@eagles#menu=gameinfo%7CcontentId%3A0ap3000000391167&tab=recap|titolo= Game Center: Jacksonville 17 Philadelphia 34 |editore= NFL.com |data= 7 settembre 2014 | accesso= 8 settembre 2014}}</ref>. Il primo touchdown lo ricevette dal compagno [[rookie]] [[Blake Bortles]] nella vittoria della settimana 13 sui [[New York Giants|Giants]] in cui i Jags rimontarono il più largo svantaggio della storia della franchigia, 21 punti. La sua stagione da [[rookie]] si concluse con 37 ricezioni per 422 yard e un touchdown in 13 presenze, di cui otto come titolare.

Nella settimana 15 della stagione 2016 contro gli [[Houston Texans]], Lee ritornò un [[Kickoff (football americano)|kickoff]] per 100 yard in touchdown.

===New England Patriots===
Il 28 aprile 2020 Lee firmò un contratto di un anno con i [[New England Patriots]]. Nella stagione 2020 decise di non scendere in campo a causa della [[Pandemia di COVID-19 del 2020 negli Stati Uniti d'America|pandemia di COVID-19]].<ref>{{Cita web|url=https://www.espn.com/nfl/story/_/id/29533526/players-opting-2020-nfl-season-coronavirus-concerns-tracking-full-list|titolo=Players opting out of 2020 NFL season because of coronavirus concerns: Tracking the full list|data=6 agosto 2020|sito=ESPN|lingua=en|accesso=7 settembre 2020}}</ref>

===San Francisco 49ers===
Il 17 maggio 2021 Lee firmò un contratto di un anno con i [[San Francisco 49ers]] ma fu svincolato quattro giorni dopo.<ref>{{Cita web|data=17 maggio 2021 |titolo=49ers Sign WR Marqise Lee; Waive WR Austin Proehl |url=https://www.49ers.com/news/49ers-sign-wr-marqise-lee-waive-wr-austin-proehl |accesso=15 novembre 2023 |sito=49ers.com |lingua=en }}</ref><ref>{{Cita web|data=21 maggio 2021 |titolo=49ers Sign WR Bennie Fowler; Waive WR Marqise Lee |url=https://www.49ers.com/news/49ers-sign-wr-bennie-fowler-waive-wr-marqise-lee |accesso=15 novembre 2023 |sito=49ers.com |lingua=en}}</ref>

==Note==
<references/>

==Altri progetti==
{{interprogetto}}

==Collegamenti esterni==
*{{Collegamenti esterni}}
*{{cita web|url=http://sports.espn.go.com/ncf/player/profile?playerId=513334|titolo=Statistiche su ESPN.com}}

{{NCAA Division I FBS College Football Consensus All-American 2012}}
{{Draft Jaguars 2014}}
{{portale|biografie|sport}}

title: Marqise Lee

Nazionalità: Stati Uniti

Peso: 91 kg

title: Football americano

Ruolo: Wide receiver

title: Giovanili

USC Trojans

title: Squadre di club

Jacksonville Jaguars

New England Patriots

San Francisco 49ers


text:
# Санкт-Петербургская общественная организация инвалидов и семей воинов, погибших в Республике Афганистан
Санкт-Петербургская Общественная организация инвалидов и семей воинов, погибших в Республике Афганистан — общественная организация Санкт-Петербурга, деятельность которой направлена на защиту интересов и поддержку социально уязвимых категорий граждан — инвалидов, получивших увечье в боевых действиях в Афганистане, а также жён, матерей и детей погибших в этой войне солдат.
Является одной из 10 наиболее крупных общественных организаций в Санкт-Петербурге, объединяющих ветеранов боевых действий в Афганистане.

## История организации
Организация ведёт свою деятельность с 1991 года.
В настоящее время[какое?] руководителем организации является Дмитриев Виктор Дмитриевич.
Организация входит в число крупнейших ветеранских объединений, действующих на территории Санкт-Петербурга.

## Деятельность организации
Организация проводит социально значимые мероприятия различной направленности. В частности, она оказывала содействие в оказании медицинской помощи и предоставлении жилья членам организации и их семьям. В 2011 году несколько инвалидов были обеспечены современными инвалидными колясками. Проводятся мероприятия, направленные на возвращение ветеранов боевых действий к обычной жизни, получения высшего образования. В рамках партнёрства с Северо-Западным государственным заочным техническим университетом организованы специальные группы для ветеранов, желающих получить высшее техническое образование.
Организация активно участвует в проведении памятных мероприятий. В частности, 22 октября 2011 года в Парке Интернационалистов Санкт-Петербурга была впервые проведена памятная акция «Помни нас, Россия» в рамках «Дней белых журавлей». Также «Дни белых журавлей» включали в себя проведение «уроков памяти» в школах Приморского района Санкт-Петербурга..
Большое значение Организация придаёт сохранению памяти о погибших. При содействии организации в 2011 году был осуществлён ремонт мемориала на Серафимовском кладбище, а также других мест захоронения солдат.
Источниками средств организации являются этого денежные поступления от спонсоров, добровольные перечисления ветеранских объединений, а также средства, полученные организацией в качестве пожертвований при проведении городских ярмарок.

wikitext:
{{Некоммерческая организация
|название=Санкт-Петербургская общественная организация инвалидов и семей воинов, погибших в Республике Афганистан
|логотип=
|тип=[[Общественная организация|общественная]] [[некоммерческая организация]]
|расположение=[[Санкт-Петербург]], [[Литейный проспект|Литейный пр.]], д. 59
  |lat_dir =N |lat_deg =59.9340
  |lon_dir =E |lon_deg =30.3472
  |CoordScale = 2000
  |region = RU
}}'''Санкт-Петербургская Общественная организация инвалидов и семей воинов, погибших в [[Афганистан|Республике Афганистан]]''' — [[общественная организация]] [[Санкт-Петербург]]а, деятельность которой направлена на защиту интересов и поддержку социально уязвимых категорий граждан — инвалидов, получивших увечье в [[Война в Афганистане (1979—1989)|боевых действиях в Афганистане]], а также жён, матерей и детей погибших в этой войне солдат.
Является одной из 10 наиболее крупных общественных организаций в Санкт-Петербурге, объединяющих ветеранов боевых действий в Афганистане<ref>{{статья
 |автор       = Комитет по социальной политике Санкт-Петербурга
 |заглавие    = День памяти о россиянах, исполнявших служебный долг за пределами Отечества
 |ссылка      = http://spb-family.ru/people/people_1130.html
 |язык        =
 |издание     = еженедельная интернет-газета «Петербургская семья»
 |тип         =
 |год         = 15 февраля 2013
 |том         =
 |номер       =
 |страницы    =
 |doi         =
 |issn        =
 |archive-date = 2013-03-15
 |archive-url  = https://web.archive.org/web/20130315133508/http://spb-family.ru/people/people_1130.html
}}</ref>.

== История организации ==
Организация ведёт свою деятельность с 1991 года.

В настоящее время{{какое}} руководителем организации является [[Дмитриев Виктор Дмитриевич]].<ref>{{cite web |title=Власть признала «афганский» мемориал |url=http://konkretno.ru/versia/43836-vlast-priznala-afganskij-memorial.html |lang=ru |website=Конкретно.ру |description=''<small>Статья была опубликована в газете «Наша Версия на Неве», №12 (220), от 26.03-01.04.2012</small>'' |access-date=2021-06-17 |archive-date=2016-08-16 |archive-url=https://web.archive.org/web/20160816063816/http://konkretno.ru/versia/43836-vlast-priznala-afganskij-memorial.html |url-status=live }}</ref>

Организация входит в число крупнейших ветеранских объединений, действующих на территории Санкт-Петербурга.<ref>{{Cite web |title=Меры социальной поддержки ветеранов СПб |url=http://gov.spb.ru/gov/admin/otrasl/trud/soc_vet/veterani_now# |lang=ru |website=Официальный сайт Администрации Санкт‑Петербурга |access-date=2011-11-21 |url-status=dead |archive-url=https://web.archive.org/web/20111025044551/http://www.gov.spb.ru/gov/admin/otrasl/trud/soc_vet/veterani_now# |archive-date=2011-10-25}}</ref><ref>{{Cite web |lang=ru |url=http://gov.spb.ru/press/foto/afgan2006# |title=15 февраля 2006 года. В Петербурге почтили память воинов-интернационалистов |website=Официальный портал Администрации Санкт-Петербурга |access-date=2011-11-21 |archive-url=https://web.archive.org/web/20090109200610/http://www.gov.spb.ru/press/foto/afgan2006# |archive-date=2009-01-09 |url-status=dead}}</ref>

== Деятельность организации ==
<!-- http://gov.spb.ru/press/foto/afgan2006-->

Организация проводит социально значимые мероприятия различной направленности. В частности, она оказывала содействие в оказании медицинской помощи и предоставлении жилья членам организации и их семьям. В 2011 году несколько инвалидов были обеспечены современными [[Инвалидная коляска|инвалидными колясками]]. Проводятся мероприятия, направленные на возвращение ветеранов боевых действий к обычной жизни, получения высшего образования. В рамках партнёрства с [[Северо-Западный государственный заочный технический университет|Северо-Западным государственным заочным техническим университетом]] организованы специальные группы для ветеранов, желающих получить высшее техническое образование.<ref>{{Cite web |url=http://konkretno.ru/2011/05/18/veterany-sadyatsya-za-partu.html |title=Ветераны садятся за парту |access-date=2011-11-21 |archive-date=2015-02-13 |archive-url=https://web.archive.org/web/20150213065723/http://konkretno.ru/2011/05/18/veterany-sadyatsya-za-partu.html |url-status=live }}</ref>
Организация активно участвует в проведении памятных мероприятий. В частности, 22 октября 2011 года в Парке Интернационалистов Санкт-Петербурга была впервые проведена памятная акция «Помни нас, Россия» в рамках «[[Дни белых журавлей|Дней белых журавлей]]». Также «Дни белых журавлей» включали в себя проведение «уроков памяти» в школах [[Приморский район (Санкт-Петербург)|Приморского района]] Санкт-Петербурга.<ref>{{Cite web |url=http://konkretno.ru/veteran/39530-pomni-nas-rossiya.html |title=Помни нас, Россия! |access-date=2011-11-21 |archive-date=2011-10-29 |archive-url=https://web.archive.org/web/20111029082535/http://konkretno.ru/veteran/39530-pomni-nas-rossiya.html |url-status=live }}</ref>.

Большое значение Организация придаёт сохранению памяти о погибших. При содействии организации в 2011 году был осуществлён ремонт мемориала на [[Серафимовское кладбище|Серафимовском кладбище]], а также других мест захоронения солдат.

Источниками средств организации являются этого денежные поступления от спонсоров, добровольные перечисления ветеранских объединений, а также средства, полученные организацией в качестве пожертвований при проведении городских ярмарок.{{нет АИ 2||15|08|2016}}

== Примечания ==
{{примечания}}

== Ссылки ==
* [http://konkretno.ru/veteran/40223-veterany-priglashayut-na-chaj.html Ветераны приглашают на чай]
* [http://gov.spb.ru/press/governor/29175/ Информация об организации на официальном сайте Администрации Санкт-Петербурга]
* [https://web.archive.org/web/20150213070746/http://www.tv100.ru/video/view/V-zhivyh-ne-znachitsja-45886/  «В живых не значится» (Телеканал 100)]
* [https://web.archive.org/web/20150213065718/http://www.tv100.ru/video/view/Kto-i-kak-otvechaet-za-sohrannost-i-porjadok-na-mogilah-uchastnikov-sovremennyh-vojn-31072/ «Параллельная жизнь» (Телеканал 100): Кто и как отвечает за сохранность и порядок на могилах участников современных войн?]
* [http://konkretno.ru/veteran/39530-pomni-nas-rossiya.html О памятной акции «Помни нас, Россия»]
{{изолированная статья|дата=2011-11-21}}

[[Категория:Некоммерческие организации]]
[[Категория:Ветеранские организации]]
[[Категория:Общественные организации России]]
[[Категория:Организации, основанные в 1991 году]]

Тип: общественная некоммерческая организация

Расположение: Санкт-Петербург, Литейный пр., д. 59


text:
# 41-й Буковинський піхотний полк (Австро-Угорщина)
41-й Буковинський піхотний полк Австро-Угорщини (нім. Bukowina'sches Infanterieregiment No. 41, Infanterieregiment Erzherzog Eugen Nr.41) - піхотний полк імператорсько-королівської армії Австро-Угорщини.

## Історія полку
Підрозділ продовжив традиції полку, створеного у 1701 році.
Почесними командирами були:
- Фрідріх барон Келнер фон Келленштейн (1857-1883),
- Олексій Романов (1883-1890),
- Ерцгерцог Ойген Фердинанд Габсбург (1890-1918).

Полкові кольори: жовтий (schwefelgelb), срібні ґудзики. Національний склад полку згідно реєстрів 1914 р.: 27% - русини, 54% - румуни, 15% поляки
Підрозділи полку прибули до Чернівців у грудні 1831 р., але вже 1833 р. 41-й полк передислокувався до Семигороду і у Чернівцях залишився 3-й фельдбатальйон. У 1850-1853 рр. в Чернівцях перебував 4-й батальйон 41-го полку, а 1854 р. він був перекинутий до Семигороду, натомість інші три батальйони та штаб полку перевели до Чернівців. У 1855 р. у складі полку запроваджено кадровий резерв.
У 1873 році командування полку знаходилося у Львові. Команда поповнення і резервний батальйон були розміщені в Терезині. У 1903 році штаб полку, командування поповнення та резервний батальйон були розміщені в Терезині.
2 грудня 1902 р., на кошти зібрані серед буковинців, відкрито і посвячено пам'ятник воякам 41-го піхотного полку, названий "Чорним орлом". Автор проекту Оскар Ляцке. Напис на цоколі пам'ятника було викарбувано - українською, німецькою та румунською мовами. Українською написано: «Полеглим на полю слави синам-борцям 41-го піхотного полку імени архікнязя Євгенія. Вдячна Буковина». 1949 р. пам'ятник був зруйнований комуністами.  В рамках 200 літнього ювілею видано тритомну історію 41-го піхотного полку.
У 1914 році полк був розміщений у Чернівцях. Там же знаходився штаб додаткового округу (нім. Ergänzungs Bezirk Kommando Czernowitz). Підрозділ входив до складу 59-ї бригади, 30-ї піхотної дивізії, 11-го корпусу. До початку Першої світової війни піхотні полки складалися із: полкового штабу, 4 піхотних батальйонів, кадрового батальйону, полкового обозу та медичної служби. За штатом військового часу полк налічував 104 офіцери та 4810 унтер-офіцерів і рядових.
Місця дислокації полку у Чернівцях: 1.казарма Альбрехта, 2.казарма ерцгерцога Євгена, 3.казарми ерцгерцога Райнера (зараз це будівлі 1.військового комісаріату, 2.факультету ЧНУ, 3.військової кафедри та військового госпіталю )
Полк брав участь у боях з росіянами наприкінці 1914 р. та на початку 1915 р. у Галичині  та у Польщі. Брав участь у боях на Італійському фронті, зокрема у битві біля Ізонцо у 1917 р.

#### Участь у встановленні української влади на Буковині
1 листопада 1918 відбулось таємне засідання з офіцерами, де обговорювали об'єднання частин 41-го полку піхоти та 22-го полку крайової оборони; роззброєння чужих вояків та офіцерів; захоплення залізниці, складів та ключових точок в місті; а також встановлення влади Української Національної Ради. Перебрання влади мало відбутись 3 листопада у день віча. Проте вже зранку 2 листопада, офіцери 41-го полку (за спогадами М.Кордуби розпуск здійснив офіцер-поляк К.Томашкевич) розпустили військову частину по домівках і ті кинулись грабувати склади.

## Вояки полку
Командири полку
- Полковник Густав Бегг фон Альбенсберг (1873)
- Полковник Карл Дворак (1903-1905)
- Полковник Рудольф Шмідт (1906-1909)
- Полковник Людвіг Демар (1910-1911)
- Полковник Альфред Клемент фон Трельдевер (1912-1913)
- Полковник Еберхард Майергофер фон Ведропольє (1914)[5]

Військові офіцери та чиновники
- Підполковник Кароль Томашкевич - комендант Чернівецького округу поповнення полку
- Підполковник Іван Максимович (служив у полку з 1911 по 1916 рр.)
- Капітан Якуб Яворський
- Капітан Павел Кіндельський - аудитор
- Капітан Євгеніуш Цугер
- штатний лікар Казімєж Штаєр
- пор. Броніслав Батч
- пор. Микола Мінкуш
- пор. Леонард Петеленц
- Броніслав Прашалович
- лейтенант Оттон Блутрейх

wikitext:
{{Infobox Military Unit|unit_name=Піхотний полк ерцгерцога Євгена №41|image=File:F_Behrens_–_Eugen.jpg|country=Австро-Угорщина|dates=[[1701]]— [[1918]]|branch=[[Файл:Fictitious "War flag" of Austria-Hungary.svg|25px|Vojna zastava Avstro-ogrske monarhije]] [[Збройні сили Австро-Угорщини]]|type=Піхота|specialization=|size=[[Полк]]|command_structure=59 бригада, 30-ї піхотної дивізії, 11-го корпусу|colors=Жовтий|battles=Битва біля Ізонцо|patron=ерцгерцог Євген}}'''41-й Буковинський піхотний полк''' '''Австро-Угорщини''' (нім. ''Bukowina'sches Infanterieregiment No. 41, Infanterieregiment Erzherzog Eugen Nr.41)'' - піхотний полк [[Сухопутні війська Австро-Угорщини|імператорсько-королівської армії Австро-Угорщини.]]

== Історія полку ==
[[Файл:Чернівці, Головна, 119.jpg|міні|287x287пкс|Казарма Альбрехта - місце перебування батальйону 41-го піхотного полку (сучасний вигляд)|ліворуч]]
Підрозділ продовжив традиції полку, створеного у 1701 році.

'''Почесними командирами були:'''

* Фрідріх барон Келнер фон Келленштейн (1857-1883),
* Олексій Романов (1883-1890),
* Ерцгерцог [[Ойген Австрійський|Ойген Фердинанд Габсбург]] (1890-1918).

'''Полкові кольори:''' жовтий (schwefelgelb), срібні ґудзики. Національний склад полку згідно реєстрів 1914 р.: 27% - русини, 54% - румуни, 15% поляки <ref>{{Cite web |url=http://www.austro-hungarian-army.co.uk/nationality.htm |title=Infanterie-Regimenter 1 - 102 as at July 1914. |accessdate=4 жовтня 2021 |archive-date=10 лютого 2012 |archive-url=https://web.archive.org/web/20120210061117/http://austro-hungarian-army.co.uk/nationality.htm }}</ref>
Підрозділи полку прибули до Чернівців у грудні 1831 р., але вже 1833 р. 41-й полк передислокувався до Семигороду і у Чернівцях залишився 3-й фельдбатальйон. У 1850-1853 рр. в Чернівцях перебував 4-й батальйон 41-го полку, а 1854 р. він був перекинутий до Семигороду, натомість інші три батальйони та штаб полку перевели до Чернівців. У 1855 р. у складі полку запроваджено кадровий резерв.<ref>{{Cite web|title=З казармою, в якій розташовувалися підрозділи 41-го піхотного полку, пов’язані почуття та переживання героя повісті О. Кобилянської «Земля» (на вікенд) {{!}} Всі новини Буковини|url=http://buknews.com.ua/page/z-kazarmoyu-v-iakii-roztashovuvalysia-pidrozdily-41-ho-pikhotnoho-polku-poviazani-pochuttia-ta-peregyvannia-heroia-povisti-o-kobylianskoi-zemlia-na-vikend.html|website=buknews.com.ua|accessdate=2021-10-15|archive-date=22 жовтня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20211022221120/http://buknews.com.ua/page/z-kazarmoyu-v-iakii-roztashovuvalysia-pidrozdily-41-ho-pikhotnoho-polku-poviazani-pochuttia-ta-peregyvannia-heroia-povisti-o-kobylianskoi-zemlia-na-vikend.html}}</ref>

У 1873 році командування полку знаходилося у [[Львів|Львові]]. Команда поповнення і резервний батальйон були розміщені в Терезині. У 1903 році штаб полку, командування поповнення та резервний батальйон були розміщені в Терезині.
[[Файл:Mapa c.k. garnizonow (Landwehra) 1898.jpg|ліворуч|міні|Карта розміщення військових частин Австро-Угорщини]]
2 грудня 1902 р., на кошти зібрані серед буковинців, відкрито і посвячено пам'ятник воякам 41-го піхотного полку, названий "Чорним орлом". Автор проекту [[Оскар Ляске|Оскар Ляцке]]. Напис на цоколі пам'ятника було викарбувано - українською, німецькою та румунською мовами. Українською написано: «''Полеглим на полю слави синам-борцям 41-го піхотного полку імени архікнязя Євгенія. Вдячна Буковина''». 1949 р. пам'ятник був зруйнований комуністами<ref>{{Cite web|title=115 років тому в Чернівцях відкрили пам’ятник воїнам 41-го піхотного полку|url=https://molbuk.ua/chernovtsy_news/139851-115-rokiv-tomu-v-chernivcyakh-vidkryly-pamyatnyk-voyinam-41-go-pikhotnogo-polku.html|website=Новини Чернівці: Інформаційний портал «Молодий буковинець»|accessdate=2021-10-11|archive-date=11 жовтня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20211011114737/https://molbuk.ua/chernovtsy_news/139851-115-rokiv-tomu-v-chernivcyakh-vidkryly-pamyatnyk-voyinam-41-go-pikhotnogo-polku.html}}</ref>.  В рамках 200 літнього ювілею видано тритомну історію 41-го піхотного полку.

У 1914 році полк був розміщений у Чернівцях. Там же знаходився штаб додаткового округу (нім. ''Ergänzungs Bezirk Kommando Czernowitz''). Підрозділ входив до складу 59-ї бригади, 30-ї піхотної дивізії, 11-го корпусу. До початку [[Перша світова війна|Першої світової війни]] піхотні полки складалися із: полкового штабу, 4 піхотних батальйонів, кадрового батальйону, полкового обозу та медичної служби. За штатом військового часу полк налічував 104 офіцери та 4810 унтер-офіцерів і рядових.<ref>{{Cite web|url=https://ah.org.ua/ukraincy-v-avstro-vengerskoj-armii-1914%E2%80%931918|title=Украинцы в австро-венгерской армии. 1914–1918.|last=Адаменко|first=Дмитро|date=23 Червня 2010|language=російською|accessdate=14.05.2023}}</ref>

Місця дислокації полку у Чернівцях: 1.казарма Альбрехта, 2.казарма ерцгерцога Євгена, 3.казарми ерцгерцога Райнера (зараз це будівлі 1.військового комісаріату, 2.факультету ЧНУ, 3.військової кафедри та військового госпіталю )

Полк брав участь у боях з росіянами наприкінці 1914 р. та на початку 1915 р. у Галичині  та у Польщі. Брав участь у боях на Італійському фронті, зокрема у [[Битви біля Ізонцо|битві біля Ізонцо]] у 1917 р.

==== Участь у встановленні української влади на Буковині ====
1 листопада 1918 відбулось таємне засідання з офіцерами, де обговорювали об'єднання частин 41-го полку піхоти та [[22-й піхотний полк крайової оборони|22-го полку]] крайової оборони; роззброєння чужих вояків та офіцерів; захоплення залізниці, складів та ключових точок в місті; а також встановлення влади Української Національної Ради. Перебрання влади мало відбутись 3 листопада у день віча. Проте вже зранку 2 листопада, офіцери 41-го полку (за спогадами М.Кордуби розпуск здійснив офіцер-поляк К.Томашкевич) розпустили військову частину по домівках і ті кинулись грабувати склади.

== Вояки полку ==

; [[Файл:Bukowina'sches Infanterieregiment Nr. 41 - 1917.jpg|міні|12-а рота 41-го піхотного полку з вояками інших частин, перед битвою біля Ізонцо|ліворуч|417x417пкс]][[Файл:Чорний орел памятник воякам 41-го піхотного полку.png|міні|Пам'ятник воякам 41-го піхотного полку Австро-Угорщини у Чернівцях]]Командири полку

* Полковник Густав Бегг фон Альбенсберг (1873)
* Полковник Карл Дворак (1903-1905)
* Полковник Рудольф Шмідт (1906-1909)
* Полковник Людвіг Демар (1910-1911)
* Полковник Альфред Клемент фон Трельдевер (1912-1913)
* Полковник Еберхард Майергофер фон Ведропольє (1914)<ref>{{Cite web|title=k.u.k. Infanterieregimenter|url=http://www.mlorenz.at/Bewaffnete_Macht/01_Infanterie/01_Infanterie_01.htm|website=www.mlorenz.at|accessdate=2021-10-11|archive-date=15 березня 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20180315165256/http://www.mlorenz.at/Bewaffnete_Macht/01_Infanterie/01_Infanterie_01.htm}}</ref>

; Військові офіцери та чиновники

* Підполковник Кароль Томашкевич - комендант Чернівецького округу поповнення полку
*Підполковник [[Максимович Іван Павлович|Іван Максимович]] (служив у полку з 1911 по 1916 рр.)
* Капітан Якуб Яворський
* Капітан Павел Кіндельський - аудитор
* Капітан Євгеніуш Цугер
* штатний лікар Казімєж Штаєр
* пор. Броніслав Батч
* пор. Микола Мінкуш
* пор. Леонард Петеленц
* Броніслав Прашалович
* лейтенант Оттон Блутрейх

== Див. також ==

* [[Буковинське віче]]
* [[Анексія Буковини Румунією]]

== Посилання ==
{{Reflist}}

== Бібліографія ==

* Старик В., Добржанський О. Бажаємо до України! — Одеса: Маяк, 2008. — 1168 с. ISBN 978-966-587-166-8
*[http://www.mlorenz.at/index.htm Österreich -Ungarns bewaffnete Macht 1900-1914] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160304110907/http://www.mlorenz.at/index.htm |date=4 березня 2016 }}
* [http://www.austro-hungarian-army.co.uk/ ''Сухопутні війська Австро-Угорщини 1848-1918 рр.'' Гленн Дживісон та Йорг Штайнер] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190103094710/http://www.austro-hungarian-army.co.uk/ |date=3 січня 2019 }}
* {{Cite book
|title=Kais. Königl. Militär-Schematismus für 1873
|year=1877
|url=https://archive.org/details/kaiskniglmilitr03kriegoog
|publisher=K. K. Hof- und Staatsdruckerei
|location=Wiedeń
|language=de
}}
* {{Cite book
|title=Schematismus für das Kaiserliche und Königliche Heer und für das Kaiserliche und Königliche Kriege-Marine für 1895
|publisher=K. K. Hof- und Staatsdruckerei
|location=Wiedeń
|language=de
}}
* {{Cite book
|title=Schematismus für das Kaiserliche und Königliche Heer und für das Kaiserliche und Königliche Kriege-Marine für 1900
|publisher=K. K. Hof- und Staatsdruckerei
|location=Wiedeń
|language=de
}}
* [https://web.archive.org/web/20170617135515/http://www.polegli.forgen.pl/pulk2.php?lng=pl&jedn=593 Вони впали в Польщі з Ку] [https://web.archive.org/web/20170617135515/http://www.polegli.forgen.pl/pulk2.php?lng=pl&jedn=593 К. піхотний полк Ержерцог Євген No 41]
[[Категорія:Піхотні полки Австро-Угорщини]]
[[Категорія:Визвольні змагання українців Буковини 1918]]

title: Піхотний полк ерцгерцога Євгена №41

Країна: Австро-Угорщина

Вид: Збройні сили Австро-Угорщини

Тип: Піхота

Чисельність: Полк

Оборонець: ерцгерцог Євген

Штандарт: Жовтий

Війни/битви: Битва біля Ізонцо