text:
# Harald Nickel
Harald Nickel (ur. 21 lipca 1953 w Espelkamp, zm. 4 sierpnia 2019) – niemiecki piłkarz występujący na pozycji napastnika.

## Kariera klubowa
Nickel zawodową karierę rozpoczynał w Arminii Bielefeld. W Bundeslidze zadebiutował 25 września 1971 w wygranym 1:0 meczu z Hannoverem 96. W sezonie 1971/1972 spadł z klubem do 2. Bundesligi. Wówczas wyjechał do Belgii, gdzie został graczem drugoligowego klubu KV Turnhout. W 1975 roku odszedł do innego drugoligowego zespołu - Royale Union Saint-Gilloise. W 1976 roku podpisał kontrakt z pierwszoligowym KV Kortrijk.
Latem 1977 roku Nickel przeszedł do Standardu Liège, również grającego w ekstraklasie. W sezonie 1977/1978 został z 22 golami na koncie został królem strzelców ligi belgijskiej.
W 1978 roku powrócił do Niemiec i podpisał kontrakt z Eintrachtem Brunszwik. Pierwszy mecz w jego barwach w Bundeslidze zaliczył 12 sierpnia 1978 przeciwko 1. FC Köln (1:0). 19 sierpnia 1978 w przegranym 1:3 spotkaniu z Eintrachtem Frankfurt zdobył pierwszą bramkę w trakcie gry w Bundeslidze.
W 1979 roku Nickel przeszedł do Borussii Mönchengladbach. Zadebiutował tam 11 sierpnia 1979 w zremisowanym 1:1 pojedynku z FC Schalke 04. W tamtym meczu strzelił także gola. W 1980 roku dotarł z klubem do finału Pucharu UEFA, jednak Borussia przegrała tam w dwumeczu z Eintrachtem Frankfurt. W 1981 roku odszedł do szwajcarskiego FC Basel, a rok później zakończył karierę.

## Kariera reprezentacyjna
W reprezentacji Niemiec Nickel zadebiutował 21 listopada 1979 w wygranym 3:1 towarzyskim meczu ze Związkiem Radzieckim. Do 1980 roku w kadrze zagrał 3 razy.

wikiname: plwiki

title: Harald Nickel

in_language: pl

wikitext:
{{Piłkarz infobox
 |imię i nazwisko         = Harald Nickel
 |imię i nazwisko org     =
 |grafika                 =
 |opis grafiki            =
 |pełne imię i nazwisko   =
 |data urodzenia          = 21 lipca 1953
 |miejsce urodzenia       = [[Espelkamp]]
 |data śmierci            = 4 sierpnia 2019
 |miejsce śmierci         =
 |wzrost                  =
 |pozycja                 = [[napastnik]]
 |klub                    =
 |numer w klubie          =
 |kariera juniorska       =
 |kariera seniorska       =
! 1971–1972 ! [[Arminia Bielefeld]]                                   !  5 !  0
! 1972–1975 ! [[KV Turnhout|KFC Turnhout]]                            ! 88 ! 43
! 1975–1976 ! [[Royale Union Saint-Gilloise|R. Union Saint-Gilloise]] ! 30 ! 22
! 1976–1977 ! [[KV Kortrijk]]                                         ! 32 ! 14
! 1977–1978 ! [[Standard Liège]]                                      ! 32 ! 23
! 1978–1979 ! [[Eintracht Brunszwik]]                                 ! 27 ! 16
! 1979–1981 ! [[Borussia Mönchengladbach]]                            ! 65 ! 32
! 1981–1982 ! [[FC Basel]]                                            ! 20 !  6
 |kariera reprezentacyjna = ! 1979–1980 ! {{reprezentacja|DEU|pn}} ! 3 ! 0
 |kariera trenerska       =
 |medale                  =
 |odznaczenia             =
 |commons                 =
 |wikicytaty              =
 |www                     =
}}
'''Harald Nickel''' (ur. [[21 lipca]] [[1953]] w [[Espelkamp]], zm. [[4 sierpnia]] [[2019]]<ref>{{cytuj |url= https://www.borussia.de/de/aktuelles-termine/news/borussia-news/news-detailansicht.html?tx_ttnews%5Btt_news%5D=45029&cHash=5034ca178daa0dbb0fa1d0264294365d |tytuł=Borussia trauert um Harald Nickel |opublikowany=Borussia Mönchengladbach |data dostępu=2019-08-05}}</ref>) – [[Niemcy|niemiecki]] [[piłka nożna|piłkarz]] występujący na pozycji [[napastnik]]a.

== Kariera klubowa ==
Nickel zawodową karierę rozpoczynał w [[Arminia Bielefeld|Arminii Bielefeld]]. W [[Bundesliga niemiecka w piłce nożnej|Bundeslidze]] zadebiutował 25 września 1971 w wygranym 1:0 meczu z [[Hannover 96|Hannoverem 96]]. W sezonie [[Bundesliga niemiecka w piłce nożnej (1971/1972)|1971/1972]] spadł z klubem do [[2. Fußball-Bundesliga|2. Bundesligi]]. Wówczas wyjechał do [[Belgia|Belgii]], gdzie został graczem [[Eerste klasse B|drugoligowego]] klubu [[KV Turnhout]]. W 1975 roku odszedł do innego drugoligowego zespołu - [[Royale Union Saint-Gilloise]]. W 1976 roku podpisał kontrakt z pierwszoligowym [[KV Kortrijk]].

Latem 1977 roku Nickel przeszedł do [[Standard Liège|Standardu Liège]], również grającego w ekstraklasie. W sezonie [[Division I belgijska w piłce nożnej (1977/1978)|1977/1978]] został z 22 golami na koncie został królem strzelców ligi belgijskiej.

W 1978 roku powrócił do Niemiec i podpisał kontrakt z [[Eintracht Brunszwik|Eintrachtem Brunszwik]]. Pierwszy mecz w jego barwach w Bundeslidze zaliczył 12 sierpnia 1978 przeciwko [[1. FC Köln]] (1:0). 19 sierpnia 1978 w przegranym 1:3 spotkaniu z [[Eintracht Frankfurt|Eintrachtem Frankfurt]] zdobył pierwszą bramkę w trakcie gry w Bundeslidze.

W 1979 roku Nickel przeszedł do [[Borussia Mönchengladbach|Borussii Mönchengladbach]]. Zadebiutował tam 11 sierpnia 1979 w zremisowanym 1:1 pojedynku z [[FC Schalke 04]]. W tamtym meczu strzelił także gola. W 1980 roku dotarł z klubem do finału [[Puchar UEFA (1979/1980)|Pucharu UEFA]], jednak Borussia przegrała tam w dwumeczu z Eintrachtem Frankfurt. W 1981 roku odszedł do [[Szwajcaria|szwajcarskiego]] [[FC Basel]], a rok później zakończył karierę.

== Kariera reprezentacyjna ==
W [[Reprezentacja Niemiec w piłce nożnej mężczyzn|reprezentacji Niemiec]] Nickel zadebiutował 21 listopada 1979 w wygranym 3:1 towarzyskim meczu ze [[Reprezentacja Związku Radzieckiego w piłce nożnej mężczyzn|Związkiem Radzieckim]]. Do 1980 roku w kadrze zagrał 3 razy.

== Przypisy ==
{{Przypisy}}

== Bibliografia ==
* [http://www.fussballdaten.de/spieler/nickelharald/ Profil na stronie fussballdaten.de] {{lang|de}}
* [http://national-football-teams.com/v2/player.php?id=18551 Profil na stronie national-football-teams.com] {{lang|en}}

{{Królowie strzelców Pucharu UEFA i Ligi Europy}}
{{Królowie strzelców Eerste klasse}}

{{SORTUJ:Nickel, Harald}}
[[Kategoria:Reprezentanci Niemiec w piłce nożnej]]
[[Kategoria:Piłkarze Arminii Bielefeld]]
[[Kategoria:Piłkarze KV Turnhout]]
[[Kategoria:Piłkarze Royale Union Saint-Gilloise]]
[[Kategoria:Piłkarze KV Kortrijk]]
[[Kategoria:Piłkarze Standardu Liège]]
[[Kategoria:Piłkarze Eintrachtu Brunszwik]]
[[Kategoria:Piłkarze Borussii Mönchengladbach]]
[[Kategoria:Piłkarze FC Basel]]
[[Kategoria:Królowie strzelców Eerste klasse]]
[[Kategoria:Królowie strzelców Pucharu UEFA i Ligi Europy]]
[[Kategoria:Urodzeni w 1953]]
[[Kategoria:Zmarli w 2019]]

title: · Harald Nickel

Data i miejsce urodzenia: 21 lipca 1953 · Espelkamp

Data śmierci: 4 sierpnia 2019

Pozycja: napastnik

title: Kariera seniorska

Lata: Klub · Wyst. · Gole

Arminia Bielefeld · 5 · (0)

KFC Turnhout · 88 · (43)

R. Union Saint-Gilloise · 30 · (22)

KV Kortrijk · 32 · (14)

Standard Liège · 32 · (23)

Eintracht Brunszwik · 27 · (16)

Borussia Mönchengladbach · 65 · (32)

FC Basel · 20 · (6)

title: Kariera reprezentacyjna

Lata: Reprezentacja · Wyst. · Gole

Niemcy · 3 · (0)


text:
# VR Troopers
VR Troopers (abbreviazione di Virtual Reality Troopers) è una serie televisiva prodotta dalla Saban Entertainment dal 1994 al 1996. La serie sfrutta il fascino che avevano avuto nei primi anni novanta le tecnologie della realtà virtuale, unitamente al successo che stavano riscuotendo in quel periodo le serie dei Power Rangers dello stesso produttore.
La serie utilizzava computer grafica e materiale di tre differenti serie giapponesi appartenenti alla serie tokusatsu Metal Hero:  Choujinki Metalder, Jikuu Senshi Spielban e Uchuu Keiji Shaider. Questo espediente di unire più serie in un unico prodotto, era stato originariamente utilizzato in passato per creare cartoni animati come Robotech o Voltron. In questo caso si trattò della prima occasione in cui questa tecnica fu applicata nella realizzazione di una serie con attori.
La serie fu giudicata un successo, benché non paragonabile a quello dei Power Rangers. Il materiale giapponese con cui veniva realizzato VR Troopers si esaurì rapidamente, e i produttori della Saban Entertainment si videro costretti ad usare le stesse sequenze in più occasioni, e alla fine la serie venne terminata per mancanza di materiale. Similarmente accadde anche a Beetleborgs - Quando si scatena il vento dell'avventura, serie statunitense sempre della Saban realizzata con materiale giapponese delle serie Metal Hero. Anche in questo caso, nonostante il successo ottenuto, la serie fu interrotta per esaurimento del materiale giapponese.
La serie fu trasmessa per la prima volta su Italia 1 il 2 agosto 1995 con la sigla italiana cantata da Marco Destro, e fu replicata in orario notturno su Rete 4 nel 1997 e anni dopo da 7 Gold, su K2 nel 2009 e su Frisbee nel 2010.
Dalla serie fu tratto il videogioco VR Troopers per Sega Mega Drive e una linea di giocattoli.

## Episodi
| Stagione         | Episodi | Prima TV Usa |
| ---------------- | ------- | ------------ |
| Prima stagione   | 52      | 1994-1995    |
| Seconda stagione | 40      | 1995-1996    |

wikiname: itwiki

title: VR Troopers

in_language: it

wikitext:
{{FictionTV
|titolo italiano= VR Troopers
|tipo fiction= serie TV
|immagine=VR Troopers.png
|titolo originale= VR Troopers
|paese= Stati Uniti d'America
|paese 2= Giappone
|anno prima visione= [[1994]] - [[1996]]
|genere= Avventura
|genere 2 = supereroi
|durata = 25 min (episodio)
|lingua originale= [[Lingua inglese|inglese]]
|aspect ratio= [[4:3]]
|ideatore= [[Haim Saban]]
|regista=
|attori=
*[[Michael Sorich]]: Woody Stocker
*[[Mike Reynolds (doppiatore)|Mike Reynolds]]: General Ivar
*[[Gardner Baldwin]]: Karl Ziktor/Lord Grim
*[[Brad Hawkins]]: Ryan Steele
*[[Michael Bacon]]: J.B. Reese
*[[Sarah Brown]]: Kaitlin Star
*[[Julian Combs]]: Professor Horatio Hart
*[[Richard Rabago]]: Tao Chong
*[[Aaron Pruner]]: Percival "Percy" Rooney III
*[[Kerrigan Mahan]]: Jeb (voce)
*[[Farrand Thompson]]: Young Ryan
*[[Richard Epcar]]: Col. Icebot
|doppiatori italiani=
*[[Claudio Moneta]]: J.B. Reese
*[[Enrico Bertorelli]]: Karl Ziktor/Lord Grim
*[[Debora Magnaghi]]: Kaitlin Star
*[[Antonio Paiola]]: Professor Horatio Hart
*[[Diego Sabre]]: Ryan Steele
*[[Pietro Ubaldi]]: Jeb
*[[Adolfo Fenoglio]]: Tao Chong
|fotografo=
|montatore=
|musicista=
|scenografo=
|costumista=
|effetti speciali=
|casa produzione= [[Saban Entertainment]]/[[Toei Company|Toei Co. Ltd.]]
|inizio prima visione = 3 settembre 1994
|fine prima visione = 21 febbraio 1996
|rete TV = [[Syndication (mass media)|syndication]]
|inizio prima visione in italiano = 2 agosto 1995
|fine prima visione in italiano =
|rete TV italiana = [[Italia 1]]
}}
'''''VR Troopers''''' (abbreviazione di ''Virtual Reality Troopers'') è una [[serie televisiva]] prodotta dalla [[Saban Entertainment]] dal 1994 al 1996. La serie sfrutta il fascino che avevano avuto nei primi [[anni 1990|anni novanta]] le tecnologie della [[realtà virtuale]], unitamente al successo che stavano riscuotendo in quel periodo le serie dei ''[[Power Rangers]]'' dello stesso produttore.<ref>{{Cita news|titolo= V.r. Troopers' To Hit Airwaves - And Store Shelves|editore= Chicago Tribune|data= 3 agosto 1994|url= http://articles.chicagotribune.com/1994-08-03/features/9408030108_1_virtual-reality-vr-troopers|accesso= 28 agosto 2010|nome= Jennifer|cognome= Mangan|lingua= en|dataarchivio= 16 aprile 2014|urlarchivio= https://web.archive.org/web/20140416180013/http://articles.chicagotribune.com/1994-08-03/features/9408030108_1_virtual-reality-vr-troopers|urlmorto= sì}}</ref>

La serie utilizzava [[computer grafica]] e materiale di tre differenti serie [[giappone]]si appartenenti alla serie [[tokusatsu]] ''[[Metal Hero]]'':  ''[[Choujinki Metalder]]'', ''[[Jikuu Senshi Spielban]]'' e ''[[Uchuu Keiji Shaider]]''. Questo espediente di unire più serie in un unico prodotto, era stato originariamente utilizzato in passato per creare [[cartone animato|cartoni animati]] come ''[[Robotech]]'' o ''[[Voltron]]''. In questo caso si trattò della prima occasione in cui questa tecnica fu applicata nella realizzazione di una serie con attori{{sf}}.

La serie fu giudicata un successo{{sf}}, benché non paragonabile a quello dei Power Rangers. Il materiale giapponese con cui veniva realizzato ''VR Troopers'' si esaurì rapidamente, e i produttori della Saban Entertainment si videro costretti ad usare le stesse sequenze in più occasioni, e alla fine la serie venne terminata per mancanza di materiale. Similarmente accadde anche a ''[[Beetleborgs - Quando si scatena il vento dell'avventura]]'', serie [[statunitense]] sempre della Saban realizzata con materiale [[giappone]]se delle serie ''[[Metal Hero]]''. Anche in questo caso, nonostante il successo ottenuto, la serie fu interrotta per esaurimento del materiale giapponese.
La serie fu trasmessa per la prima volta su [[Italia 1]] il 2 agosto 1995 con la sigla italiana cantata da [[Marco Destro]], e fu replicata in orario notturno su [[Rete 4]] nel 1997 e anni dopo da [[7 Gold]], su [[K2 (rete televisiva)|K2]] nel 2009 e su [[Frisbee (rete televisiva)|Frisbee]] nel 2010.

Dalla serie fu tratto il videogioco ''[[VR Troopers (videogioco)|VR Troopers]]'' per [[Sega Mega Drive]] e una linea di giocattoli.

==Episodi==
{| class="wikitable" style="text-align:center"
|-
!Stagione!! Episodi!! Prima TV Usa
|-
| [[Episodi di VR Troopers (prima stagione)|Prima stagione]]
| 52
| 1994-1995
|-
| [[Episodi di VR Troopers (seconda stagione)|Seconda stagione]]
| 40
| 1995-1996
|}

== Note ==
<references/>

== Collegamenti esterni ==
* {{Collegamenti esterni}}

{{portale|televisione}}

title: VR Troopers

Titolo originale: VR Troopers

Paese: Stati Uniti d'America, Giappone

Formato: serie TV

Genere: avventura, supereroi

Durata: 25 min (episodio)

Lingua originale: inglese

title: Crediti

Ideatore: Haim Saban

title: Interpreti e personaggi

Interpreti e personaggi: - Michael Sorich: Woody Stocker - Mike Reynolds: General Ivar - Gardner Baldwin: Karl Ziktor/Lord Grim - Brad Hawkins: Ryan Steele - Michael Bacon: J.B. Reese - Sarah Brown: Kaitlin Star - Julian Combs: Professor Horatio Hart - Richard Rabago: Tao Chong - Aaron Pruner: Percival "Percy" Rooney III - Kerrigan Mahan: Jeb (voce) - Farrand Thompson: Young Ryan - Richard Epcar: Col. Icebot

title: Doppiatori e personaggi

Doppiatori e personaggi: - Claudio Moneta: J.B. Reese - Enrico Bertorelli: Karl Ziktor/Lord Grim - Debora Magnaghi: Kaitlin Star - Antonio Paiola: Professor Horatio Hart - Diego Sabre: Ryan Steele - Pietro Ubaldi: Jeb - Adolfo Fenoglio: Tao Chong

Casa di produzione: Saban Entertainment/Toei Co. Ltd.

title: Prima TV originale

Dal: 3 settembre 1994

Al: 21 febbraio 1996

Rete televisiva: syndication

title: Prima TV in italiano

Data: 2 agosto 1995

Rete televisiva: Italia 1


text:
# 延美珠
延美珠（韓語：，1982年5月14日—），韓國女演員。2025年使用藝名延知承（）進行演藝活動。

## 演出作品

### 電視劇
- 2006年：SBS《戀人》飾演 崔允
- 2007年：KBS《你好！小姐》飾演 徐華蘭
- 2009年：KBS《傻瓜》飾演 朴慶愛
- 2009年：SBS《妻子回來了》飾演 李智恩
- 2009年：KBS《天下無敵李平岡》飾演 菲妍
- 2011年：SBS《太陽的新娘》飾演 李藝蓮
- 2013年：JTBC《宮中殘酷史－花的戰爭》飾演 承恩尚宮李氏
- 2014年：MBC《命中注定我愛你》飾演 Miss金
- 2017年：KBS《我男人的秘密》飾演 奇黛拉
- 2018年：SBS《我也是媽媽啊》飾演 張宥珍
- 2019年：KBS《左撇子妻子》飾演 吳夏英
- 2025年：ENA《騎行人生》飾演 河莎娜

### MV
- 2007年：Black Pearl《喜歡怎麼辦》
- 2007年：Black Pearl《結果…還是你》
- 2009年：慧玲《為什麼和我分手》

## 外部鏈接
- 延美珠的Instagram帳戶
- 延美珠的Facebook專頁

wikiname: zhwiki

title: 延美珠

in_language: zh

wikitext:
{{藝人
|姓名 = 延美珠
|類型 = 女演員
|圖片 =
|圖片尺寸 =
|圖片簡介 =
|本名 =
|外文名 = 연미주
|外文 = ko
|羅馬拼音 = Yeon Mi Joo
|英文名 =
|暱稱 =
|其他藝名 =
|國籍 = {{KOR}}
|出生日期 = {{birth_date_and_age|1982|5|14}}
|出生地點 = {{KOR}}
|宗教信仰 =
|語言 = [[韓語]]
|職業 = [[演員]]
|教育程度 = 東亞放送大學放送演藝學系畢業
|出道作品 = 《[[戀人 (電視劇)|戀人]]》
|出道日期 = 2006年
|代表作品 =
|活躍年代 =
|唱片公司 =
|經紀公司 = TNI Cultures
|相關團體 =
|網站 =
}}

'''延美珠'''（{{lang-ko|연미주}}，{{bd|1982年|5月14日||catIdx=I}}），[[韓國]][[女演員]]。2025年使用藝名'''延知承'''（{{lang|ko|연지승}}）進行演藝活動。

== 演出作品 ==
=== 電視劇 ===
*2006年：[[SBS (韓國)|SBS]]《[[戀人 (2006年電視劇)|戀人]]》飾演 崔允
*2007年：[[韓國放送公社|KBS]]《[[你好！小姐]]》飾演 徐華蘭
*2009年：KBS《[[傻瓜 (電視劇)|傻瓜]]》飾演 朴慶愛
*2009年：SBS《[[妻子回來了]]》飾演 李智恩
*2009年：KBS《[[天下無敵李平岡]]》飾演 菲妍
*2011年：SBS《[[太陽的新娘]]》飾演 李藝蓮
*2013年：[[JTBC]]《[[宮中殘酷史－花的戰爭]]》飾演 承恩尚宮李氏
*2014年：[[文化廣播 (韓國)|MBC]]《[[命中注定我愛你 (韓國電視劇)|命中注定我愛你]]》飾演 Miss金
*2017年：KBS《[[我男人的秘密]]》飾演 奇黛拉
*2018年：SBS《[[我也是媽媽啊]]》飾演 張宥珍
*2019年：KBS《[[左撇子妻子]]》飾演 吳夏英
*2025年：[[ENA (韓國電視頻道)|ENA]]《[[騎行人生]]》飾演 河莎娜

=== MV ===
*2007年：Black Pearl《喜歡怎麼辦》
*2007年：Black Pearl《結果…還是你》
*2009年：慧玲《為什麼和我分手》

== 外部鏈接 ==
*{{Instagram|id=yeonmijoo}}
*{{Facebook|id=100007541085135}}

{{DEFAULTSORT: Yeon Mi Joo}}
[[Category:韓國電視女演員]]

title: 女演员

罗马拼音: Yeon Mi Joo

职业: 演員

语言: 韓語

教育程度: 東亞放送大學放送演藝學系畢業

出道作品: 《戀人》

经纪公司: TNI Cultures


text:
# Star Voyager (Atari 2600)
Star Voyager is a first-person space combat game designed by Bob Smith for the Atari 2600 and published in 1982 by Imagic.

## Gameplay
In Star Voyager, the player has to save the Capital Starport (although the player never sees it in the game). A two-player mode allows two people to become either the Star Voyager or the enemy fleet. The commander of the Star Voyager has the ability to use missiles or a laser beam in order to stop the enemy. Star portals play a role in transporting the Star Voyager into another part of the galaxy. The game ends when the player dies or runs out of energy. The gameplay is loosely similar to that of the Atari 8-bit computers game Star Raiders (1979).

wikiname: enwiki

title: Star Voyager (Atari 2600)

in_language: en

wikitext:
{{Short description|1982 video game}}
{{About|the Atari 2600 game from Imagic|the NES game from ASCII Entertainment|Star Voyager}}
{{Infobox video game
| title = Star Voyager
| image = StarVoyagerAtari2600BoxArt.jpg
| caption =
| platforms = [[Atari 2600]]
| developer = [[Imagic]]<ref name="gamefaqs">{{cite web | url = http://www.gamefaqs.com/atari2600/585151-star-voyager/data | title = Release information | publisher = [[GameFAQs]] | date = | accessdate = 2010-07-13}}</ref>
| publisher = Imagic<ref name="gamefaqs"/>
| designer = Bob Smith<ref name="giantlist">{{cite web|title=The Giant List of Classic Game Programmers|url=https://dadgum.com/giantlist/|last1=Hague|first1=James}}</ref>
| released = {{vgrelease|NA|April 1982<ref>{{cite web |title=Atari VCS game release dates |url=https://www.atariarchive.org/atari-vcs-game-release-dates/ |website=Atari Archive}}</ref>}}
| genre = [[Space combat simulator]]
| modes = [[Single-player video game|Single-player]], [[Multiplayer video game|multiplayer]]
}}

'''''Star Voyager''''' is a first-person space combat game designed by Bob Smith for the [[Atari 2600]] and published in 1982 by [[Imagic]].<ref name="giantlist"/>

==Gameplay==
[[Image:Star_Voyager_Screenshot.png|thumb|left|Gameplay screenshot]]
In ''Star Voyager'', the player has to save the Capital Starport<ref name=db/> (although the player never sees it in the game). A two-player mode allows two people to become either the Star Voyager or the enemy fleet.<ref name=db/> The commander of the Star Voyager has the ability to use [[missiles]] or a [[laser]] beam in order to stop the enemy.<ref name=db/> Star portals play a role in transporting the Star Voyager into another part of the galaxy.<ref name=db/> The game ends when the player dies or runs out of energy.<ref name=db/> The gameplay is loosely similar to that of the [[Atari 8-bit computers]] game ''[[Star Raiders]]'' (1979).

==References==
{{reflist|refs=
<ref name="db">{{cite web |title=Star Voyager Manual |url=https://www.gamesdatabase.org/Media/SYSTEM/Atari_2600//Manual/formated/Star_Voyager_-_1982_-_Imagic.pdf |website=Games Database |publisher=Imagic |date=1982}}</ref>
}}

[[Category:1982 video games]]
[[Category:Atari 2600 games]]
[[Category:Atari 2600-only games]]
[[Category:Imagic games]]
[[Category:Multiplayer and single-player video games]]
[[Category:North America-exclusive video games]]
[[Category:Science fiction video games]]
[[Category:Space combat simulators]]
[[Category:Video games developed in the United States]]

{{action-videogame-stub}}
{{Atari-console-stub}}

title: Star Voyager

Developer(s): Imagic

Publisher(s): Imagic

Designer(s): Bob Smith

Platform(s): Atari 2600

Release: - NA: April 1982

Genre(s): Space combat simulator

Mode(s): Single-player, multiplayer


text:
# Acción, reacción
Acción, reacción é um filme de curta-metragem lançado na Espanha em 2008.

## Elenco
- Ruth Díaz ..... Belén
- Macarena Gómez ..... Ariadna
- Íñigo Navares ..... Robert (criança)
- Charo Zapardiel ..... Limpadora

wikiname: ptwiki

title: Acción, reacción

in_language: pt

wikitext:
{{Info/Filme
 |nome                  = Acción, reacción
 |título-pt             =
 |título-br             =
 |título-or             =
 |imagem                =
 |imagem_tamanho        =
 |imagem_legenda        =
 |país                  = {{ESP}}
 |ano                   = [[2008]]
 |cor-pb                = cor
 |duração               = 17
 |direção               = David Ilundain
 |codireção             =
 |produção              =
 |coprodução            =
 |produção executiva    =
 |roteiro               = David Ilundain
 |narração              =
 |elenco                =
 |gênero                =
 |tipo                  = CF
 |idioma                = [[língua castelhana|Espanhol]]
 |música                =
 |cinematografia        =
 |edição                =
 |criação original      =
 |supervisor técnico    =
 |produtor de VHX       =
 |diretor de iluminação =
 |diretor de arte       =
 |diretor de fotografia =
 |figurino              =
 |diretor de ação       =
 |jogo de cena          =
 |estúdio               =
 |distribuição          =
 |lançamento            =
 |orçamento             =
 |receita               =
 |precedido_por         =
 |seguido_por           =
 |website               =
 |código-AdoroCinema    =
 |imdb_id               = 1538452
}}
'''Acción, reacción''' é um [[filme]] de [[curta-metragem]] lançado na [[Espanha]] em [[2008]]<ref>[http://www.imdb.com/title/tt1538452/ Acción, reacción no IMDb]</ref>.

==Elenco==

*[[Ruth Díaz]] ..... Belén
*[[Macarena Gómez]] ..... Ariadna
*[[Íñigo Navares]] ..... Robert (criança)
*[[Charo Zapardiel]] ..... Limpadora

{{referências}}

[[Categoria:Filmes de curta-metragem]]
[[Categoria:Filmes da Espanha de 2008]]
[[Categoria:Filmes em língua espanhola]]

title: Espanha · 2008 • cor • 17 min

Direção: David Ilundain

Roteiro: David Ilundain

Idioma: espanhol


text:
# Trifluperydol
Trifluperydol, trifluperidol – organiczny związek chemiczny, pochodna butyrofenonu, stosowany jako lek przeciwpsychotyczny. Został opracowany przez Janssen Pharmaceutica w 1959 roku. Ma działanie przeciwpsychotyczne silniejsze niż haloperydol, ale daje więcej niepożądanych skutków ubocznych, w tym późne dyskinezy. Stosowany był w zakresie dawek 0,25 do 15 mg na dobę. W latach 60. i 70. przeprowadzono kilka badań nad skutecznością trifluperydolu w leczeniu objawów schizofrenii, ale z powodu niewielkiej sprzedaży produkcja leku została wstrzymana.

title: Trifluperydol

wikitext:
{{Związek chemiczny infobox
 |nazwa                      = Trifluperydol
 |1. grafika                 = Trifluperidol.svg
 |opis 1. grafiki            =
 |2. grafika                 =
 |opis 2. grafiki            =
 |3. grafika                 =
 |opis 3. grafiki            =
 |nazwa systematyczna        =
 |nazwy farmaceutyczne       = trifluperidolum
 |inne nazwy                 = triperidol, R 2498
 |wzór sumaryczny            = C22H23F4NO2
 |inne wzory                 =
 |masa molowa                = 409,4
 |wygląd                     =
 |SMILES                     = C1CN(CCC1(C2=CC(=CC=C2)C(F)(F)F)O)CCCC(=O)C3=CC=C(C=C3)F
 |numer CAS                  = 749-13-3
 |PubChem                    = 5567
 |DrugBank                   =
 |gęstość                    =
 |gęstość źródło             =
 |stan skupienia w podanej g =
 |g warunki niestandardowe   =
 |rozpuszczalność w wodzie   = rozpuszczalny
 |rww źródło                 = <ref name=SA>{{Sigma-Aldrich|T103|Sigma}}</ref>
 |rww warunki niestandardowe =
 |inne rozpuszczalniki       = [[etanol]] (umiarkowanie rozpuszczalny){{r|SA}}
 |temperatura topnienia      = 200–201
 |tt źródło                  = <ref name=MSDS>{{Sigma-Aldrich|MSDS=tak|T103|Sigma|nazwa=Trifluperidol hydrochloride}}</ref>
 |tt warunki niestandardowe  =
 |temperatura wrzenia        =
 |tw źródło                  =
 |tw warunki niestandardowe  =
 |temperatura krytyczna      =
 |tk źródło                  =
 |ciśnienie krytyczne        =
 |ck źródło                  =
 |logP                       =
 |kwasowość                  =
 |zasadowość                 =
 |lepkość                    =
 |l źródło                   =
 |l warunki niestandardowe   =
 |napięcie powierzchniowe    =
 |np źródło                  =
 |np warunki niestandardowe  =
 |układ krystalograficzny    =
 |moment dipolowy            =
 |moment dipolowy źródło     =
 |karta charakterystyki      = {{Sigma-Aldrich|link=tak|T103|Sigma}}
 |zagrożenia GHS źródło      = MSDS
 |piktogram GHS              = {{Piktogram GHS|07}}
 |hasło GHS                  = Wng
 |zwroty H                   = {{Zwroty H|302}}
 |zwroty EUH                 = {{Zwroty EUH|brak}}
 |zwroty P                   = {{Zwroty P|brak}}
 |zagrożenia UE źródło       = MSDS
 |piktogram UE               = {{Piktogram ostrzegawczy|Xn}}
 |zwroty R                   = {{Zwroty R|25}}
 |zwroty S                   = {{Zwroty S|22|36/37/39|45}}{{r|SA}}
 |NFPA 704                   =
 |NFPA 704 źródło            =
 |temperatura zapłonu        =
 |tz źródło                  =
 |tz warunki niestandardowe  =
 |temperatura samozapłonu    =
 |ts źródło                  =
 |ts warunki niestandardowe  =
 |numer RTECS                = EU3550000
 |dawka śmiertelna           =
 |pochodne                   =
 |podobne związki            = [[haloperydol]], [[bromoperydol]]
 |ATC                        = [[ATC (N05)|N05AD02]]
 |legalność w Polsce         =
 |stosowanie w ciąży         =
 |działanie                  = przeciwpsychotyczne
 |procent wchłaniania        =
 |biodostępność              =
 |okres półtrwania           =
 |wiązanie z białkami osocza =
 |metabolizm                 = wątrobowy
 |wydalanie                  =
 |drogi podawania            = doustna
 |objętość dystrybucji       =
 |commons                    =
}}
'''Trifluperydol''', '''trifluperidol''' – [[związki organiczne|organiczny związek chemiczny]], pochodna {{link-interwiki|butyrofenon|tekst=butyrofenonu|Q=Q421344}}, stosowany jako lek [[Leki przeciwpsychotyczne|przeciwpsychotyczny]]. Został opracowany przez {{link-interwiki|Janssen Pharmaceutica|Q=Q903523}} w 1959 roku. Ma działanie przeciwpsychotyczne silniejsze niż [[haloperydol]], ale daje więcej niepożądanych skutków ubocznych, w tym [[dyskineza późna|późne dyskinezy]]<ref>{{Cytuj książkę | nazwisko = |imię = |tytuł = Bioactive Heterocyclic Compound Classes |inni=Clemens Lamberth, Jürgen Dinges (ed.)|rozdział=Arylpiperidine-Based Dopamine D2 Antagonists/5-HT2A Antagonists for the Treatment ofAutism, Depression, Schizophrenia, and Bipolar Disorder|rok= 2012 |wydawca = John Wiley & Sons |miejsce = |isbn = 3-527-66448-3 |strony =100}}</ref>. Stosowany był w zakresie dawek 0,25 do 15 mg na dobę<ref>{{cytuj pismo|autor=Janssen P.A|tytuł=The evolution of the butyrophenones, haloperidol and trifluperidol, from meperidine-like 4-phenylpiperidines|czasopismo=International Review of Neurobiology|wolumin=8|rok=1965|strony=221–263|pmid=5321473}}</ref>. W latach 60. i 70. przeprowadzono kilka badań nad skutecznością trifluperydolu w leczeniu objawów [[schizofrenia|schizofrenii]], ale z powodu niewielkiej sprzedaży produkcja leku została wstrzymana<ref>{{Cytuj książkę |autor=C.R. Ganellin, David J. Triggle| tytuł = Dictionary of Pharmacological Agents |data = 1997 |wydawca = Chapman Hall |miejsce = London-New York |isbn = 0-412-46630-9 |strony =2031}}</ref>.

== Przypisy ==
{{Przypisy}}

{{Zastrzeżenia|Medycyna}}
{{Klasyfikacja ATC|N05}}

[[Kategoria:Typowe leki przeciwpsychotyczne]]
[[Kategoria:Związki fluoroaromatyczne]]
[[Kategoria:Ketony aromatyczne]]
[[Kategoria:Alkohole aromatyczne]]
[[Kategoria:Piperydyny]]
[[Kategoria:Związki policykliczne]]
[[Kategoria:Alkohole trzeciorzędowe]]

title: Trifluperydol

farm.: trifluperidolum

inne: triperidol, R 2498

Zwroty P: brak zwrotów P

Podobne związki: haloperydol, bromoperydol

Działanie: przeciwpsychotyczne

Metabolizm: wątrobowy

Drogi podawania: doustna


text:
# Конвой SL 68
Конвой SL 68 (англ. Convoy SL 68) — 68-й атлантичний конвой серії SL, що формувався з поодиноких суден, які подорожували до Фрітауна з Південної Америки, Африки та Індійського океану, незалежно один від одного, й зазвичай прямували далі на останньому етапі їхнього плавання до Ліверпуля на Британських островах під охороною ескорту. Конвой складався з 60 транспортних суден, що під ескортом 10 кораблів Королівського флоту вийшли з Фрітауна 13 березня 1941 року. 16—17 березня транспортний конвой атакували німецькі субмарини, які сім суден затопили й два пошкодили. Конвой розсіявся й поодинці судна прибули до Ліверпуля 21 березня 1941 року.

## Кораблі та судна конвою SL 68[1]

### Транспортні судна
Позначення
| Назва                      | Прапор                | Тоннаж (GRT) | Прим.                                                                      |
| -------------------------- | --------------------- | ------------ | -------------------------------------------------------------------------- |
| Aldington Court (1929)     | Велика Британія       | 4 891        |                                                                            |
| Alexandra (1913)           | Грецьке королівство   | 4 355        | зіткнувся під час переходу з Cap Des Palmes                                |
| Alphacca (1928)            | Нідерланди            | 5 759        |                                                                            |
| Alpherat (1928)            | Нідерланди            | 5 759        |                                                                            |
| Andalusian (1918)          | Велика Британія       | 3 082        | 17 березня потоплено німецьким ПЧ U-106                                    |
| Baron Inchcape (1917)      | Велика Британія       | 7 005        |                                                                            |
| Beckenham (1937)           | Велика Британія       | 4 636        |                                                                            |
| Beondoran (1910)           | Велика Британія       | 5 567        |                                                                            |
| Benwyvis (1929)            | Велика Британія       | 5 920        | 21 березня потоплено німецьким ПЧ U-105                                    |
| Bosworth (1919)            | Велика Британія       | 6 672        |                                                                            |
| Brika (1929)               | Велика Британія       | 4 412        |                                                                            |
| Brittany (1928)            | Велика Британія       | 4 772        |                                                                            |
| Canton (1938)              | Велика Британія       | 15 784       |                                                                            |
| Cap Des Palmes (1935)      | Франція               | 3 082        | зіткнувся під час переходу з Alexandra                                     |
| Clan Macilwraith (1924)    | Велика Британія       | 4 839        |                                                                            |
| Clan Macnab (1920)         | Велика Британія       | 6 076        | 17 березня затонув унаслідок зіткнення зі Strix                            |
| Clan Macwhirter (1918)     | Велика Британія       | 5 941        |                                                                            |
| Clan Ogilvy (1914)         | Велика Британія       | 5 802        | 21 березня потоплено німецьким ПЧ U-105                                    |
| Cressdene (1936)           | Велика Британія       | 4 270        |                                                                            |
| Djambi (1919)              | Нідерланди            | 6 984        |                                                                            |
| Dolius (1924)              | Велика Британія       | 5 507        |                                                                            |
| Dodrecht (1928)            | Нідерланди            | 6 984        |                                                                            |
| Edward Blyden (1930)       | Велика Британія       | 5 003        |                                                                            |
| Eemland (1906)             | Нідерланди            | 4 188        |                                                                            |
| Fernbank (1924)            | Норвегія              | 4 333        |                                                                            |
| Glenshiel (1924)           | Велика Британія       | 9 415        |                                                                            |
| Gloucester Castle (1911)   | Велика Британія       | 8 006        |                                                                            |
| Henri Mory (1920)          | Велика Британія       | 2 564        |                                                                            |
| Hermiston (1939)           | Велика Британія       | 4 813        |                                                                            |
| Hoegh Scout (1939)         | Норвегія              | 9 924        |                                                                            |
| Indochinois (1939)         | Велика Британія       | 6 966        |                                                                            |
| Jaastroom (1922)           | Нідерланди            | 2 480        |                                                                            |
| Jhelum (1936)              | Нідерланди            | 4 038        | 21 березня потоплено німецьким ПЧ U-105                                    |
| King Stephen (1928)        | Велика Британія       | 5 274        |                                                                            |
| Leighton (1921)            | Велика Британія       | 7 412        |                                                                            |
| Mandalika (1930)           | Нідерланди            | 7 750        | 17 березня потоплено німецьким ПЧ U-105                                    |
| Mary Kingsley (1930)       | Велика Британія       | 5 021        |                                                                            |
| Medjerda (1924)            | Велика Британія       | 4 380        | відстало від головних сил конвою і 18 березня потоплено німецьким ПЧ U-105 |
| Meerkerk (1916)            | Велика Британія       | 7 995        | 20 березня пошкоджено німецьким ПЧ U-106                                   |
| Moena (1923)               | Нідерланди            | 9 286        |                                                                            |
| New Columbia (1920)        | Велика Британія       | 6 574        |                                                                            |
| Niceto De Larrinaga (1916) | Велика Британія       | 5 591        |                                                                            |
| Nicolaou Zografia (1913)   | Грецьке королівство   | 7 050        |                                                                            |
| Oltenia (1928)             | Румунське королівство | 6 394        |                                                                            |
| P.L.M.27 (1922)            | Велика Британія       | 5 633        |                                                                            |
| Parkhaven (1920)           | Нідерланди            | 4 803        |                                                                            |
| Port Auckland (1922)       | Велика Британія       | 8 789        |                                                                            |
| Port Sydney (1914)         | Велика Британія       | 9 129        |                                                                            |
| Prince Rupert City (1929)  | Велика Британія       | 4 749        |                                                                            |
| Riley (1936)               | Велика Британія       | 4 993        |                                                                            |
| Robert Maersk (1937)       | Велика Британія       | 2 290        |                                                                            |
| Rochester Castle (1937)    | Велика Британія       | 7 795        |                                                                            |
| Saint Gobain (1937)        | Швеція                | 9 959        |                                                                            |
| St.Merriel (1925)          | Велика Британія       | 4 980        |                                                                            |
| Stiklestad (1938)          | Норвегія              | 9 349        |                                                                            |
| Strix (1930)               | Норвегія              | 6 219        |                                                                            |
| Susan Maersk (1923)        | Велика Британія       | 2 355        |                                                                            |
| Tapanoeli (1924)           | Нідерланди            | 7 031        | 17 березня потоплено німецьким ПЧ U-106                                    |
| Thyra (1925)               | Швеція                | 1 796        |                                                                            |
| Widestone (1920)           | Велика Британія       | 3 192        |                                                                            |

### Кораблі ескорту
| Назва                 | Прапор                                  | Тип корабля                           | Прим.                                     |
| --------------------- | --------------------------------------- | ------------------------------------- | ----------------------------------------- |
| «Календула»           | Військово-морські сили Великої Британії | корвет типу «Флавер»                  | 12-21 березня                             |
| HMS Canton (F97)      | Військово-морські сили Великої Британії | допоміжний крейсер                    | 12-21 березня                             |
| «Крокус»              | Військово-морські сили Великої Британії | корвет типу «Флавер»                  | 12-21 березня                             |
| «Малая»               | Військово-морські сили Великої Британії | лінійний корабель «Квін Елізабет»     | 20 березня пошкоджений німецьким ПЧ U-106 |
| HMS Kelt (FY 112)     | Військово-морські сили Великої Британії | протичовновий траулер                 | 12-15 березня                             |
| «Маркеріт»            | Військово-морські сили Великої Британії | корвет типу «Флавер»                  | 12-20 березня                             |
| «Морішиес»            | Військово-морські сили Великої Британії | легкий крейсер типу «Коронна колонія» | 12-15 березня                             |
| HMS Turcoman (FY 130) | Військово-морські сили Великої Британії | протичовновий траулер                 | 12-15 березня                             |
| «Вішарт»              | Військово-морські сили Великої Британії | ескадрений міноносець типу «W»        | 15 березня                                |

## Підводні човни, що брали участь в атаці на конвой
Позначення
| Назва | Тип | Командир                      | Результати атаки                                                                                | Прим. |
| ----- | --- | ----------------------------- | ---------------------------------------------------------------------------------------------------------- | ----- |
| U-105 | IXB | капітан-лейтенант Георг Шеве  | 18 березня потопив Medjerda, 19 березня Mandalika, 21 березня Clan Ogilvy, Jhelum і Benwyvis               |       |
| U-106 | IXB | капітан-лейтенант Юрген Естен | 17 березня потопив Tapanoeli, Andalusian, 20 березня пошкодив лінкор «Малая» і суховантажне судно Meerkerk |       |

wikiname: ukwiki

title: Конвой SL 68

in_language: uk

wikitext:
{{Infobox Military Conflict
|conflict   = <big>Конвой SL 68
Convoy SL 68
|partof     = [[Битва за Атлантику (1939—1945)|Битва за Атлантику]]
|image      = Royal Air Force 1939-1945- Coastal Command HU100029.jpg
|size       = 300px
|caption    = Атлантичний конвой. Друга світова війна
|date       = [[13 березня|13]]-[[21 березня]] [[1941]]
|place      = [[Північна Атлантика]]
|result     = перемога німецьких ВМС;
конвой втратив 7 суден
|territory  =
|combatant1 = <big>'''[[Антигітлерівська коаліція|Союзники]]:'''</big>
{{GBR}}
|combatant2 = <big>'''[[Країни Осі]]:'''</big>
{{GERnazi}}
|commander1 = {{Прапорець|GBR}} П. І. Паркер
|commander2 = {{Прапорець|GERnazi}} [[Георг Шеве]]
{{Прапорець|GERnazi}} [[Юрген Естен]]
|units1     =
|units2     =
|strength1  = {{Прапорець|GBR}} 60 транспортних судна
10 кораблів ескорту
|strength2  = 2 [[U-Boot]]{{#tag:ref|[[U-105 (1940)|U-105]] [[капітан-лейтенант]]а [[Георг Шеве|Г. Шеве]] та [[U-106 (1940)|U-106]] [[капітан-лейтенант]]а [[Юрген Естен|Ю. Естена]]|group=Прим.}}
|casualties1= 7 суден затоплені (38 006 тонн) та два пошкоджені (39 095 тонн)
|casualties2= немає
}}
{{Битва за Атлантику (1939—1945)}}
'''Конвой SL 68''' ({{lang-en|Convoy SL 68}}) — 68-й [[Хронологія битви за Атлантику (1939—1945)|атлантичний конвой]] серії ''SL'', що формувався з поодиноких суден, які подорожували до Фрітауна з Південної Америки, Африки та Індійського океану, незалежно один від одного, й зазвичай прямували далі на останньому етапі їхнього плавання до Ліверпуля на Британських островах під охороною ескорту. Конвой складався з 60 транспортних суден, що під ескортом 10 кораблів Королівського флоту вийшли з [[Фрітаун]]а [[13 березня]] [[1941]] року. 16—17 березня транспортний конвой атакували німецькі субмарини, які сім суден затопили й два пошкодили. Конвой розсіявся й поодинці судна прибули до Ліверпуля [[21 березня]] [[1941]] року.

== Кораблі та судна конвою SL 68<ref>{{Cite web |url=http://www.convoyweb.org.uk/sl2/index.html?sl.php?convoy=68!~slmain |title=Convoy SL.68}}</ref> ==

=== Транспортні судна ===
; Позначення
{{Легенда|#FFE4E1|Судна, що затонули внаслідок атаки}}
{{Легенда|#ffff90|Судна, що були пошкоджені внаслідок атаки}}
{{Легенда|#EEE9BF|Судна, що затонули внаслідок аварії}}
{{Легенда|#c5d2ea|Судна, пошкоджені внаслідок аварії}}
{|class="wikitable sortable"
|-
! scope="col" width="180px" |Назва
! scope="col" width="150px" |Прапор
! scope="col" width="25px" |Тоннаж [[Реєстрова тонна|(GRT)]]
! scope="col" width="400px" |Прим.
|-
|align="left"|''Aldington Court'' (1929)
|align="left"|{{Країна з прапорцем|Велика Британія}}
|align="right"|4 891
|align="left"|
|-{{CEmpty}}
|align="left"|''Alexandra'' (1913)
|align="left"|{{GRCold}}
|align="right"|4 355
|align="left"|зіткнувся під час переходу з ''Cap Des Palmes''
|-
|align="left"|''Alphacca'' (1928)
|align="left"|{{Країна з прапорцем|Нідерланди}}
|align="right"|5 759
|align="left"|
|-
|align="left"|''Alpherat'' (1928)
|align="left"|{{Країна з прапорцем|Нідерланди}}
|align="right"|5 759
|align="left"|
|-{{no2}}
|align="left"|''Andalusian'' (1918)
|align="left"|{{Країна з прапорцем|Велика Британія}}
|align="right"|3 082
|align="left"|[[17 березня]] потоплено німецьким ПЧ [[U-106 (1940)|U-106]]<ref>[https://uboat.net/allies/merchants/ship/825.html Andalusian]</ref>
|-
|align="left"|''Baron Inchcape'' (1917)
|align="left"|{{Країна з прапорцем|Велика Британія}}
|align="right"|7 005
|align="left"|
|-
|align="left"|''Beckenham'' (1937)
|align="left"|{{Країна з прапорцем|Велика Британія}}
|align="right"|4 636
|align="left"|
|-
|align="left"|''Beondoran'' (1910)
|align="left"|{{Країна з прапорцем|Велика Британія}}
|align="right"|5 567
|align="left"|
|-{{no2}}
|align="left"|''Benwyvis'' (1929)
|align="left"|{{Країна з прапорцем|Велика Британія}}
|align="right"|5 920
|align="left"|[[21 березня]] потоплено німецьким ПЧ [[U-105 (1940)|U-105]]<ref>[https://uboat.net/allies/merchants/ship/833.html Benwyvis]</ref>
|-
|align="left"|''Bosworth'' (1919)
|align="left"|{{Країна з прапорцем|Велика Британія}}
|align="right"|6 672
|align="left"|
|-
|align="left"|''Brika'' (1929)
|align="left"|{{Країна з прапорцем|Велика Британія}}
|align="right"|4 412
|align="left"|
|-
|align="left"|''Brittany'' (1928)
|align="left"|{{Країна з прапорцем|Велика Британія}}
|align="right"|4 772
|align="left"|
|-
|align="left"|''Canton'' (1938)
|align="left"|{{Країна з прапорцем|Велика Британія}}
|align="right"|15 784
|align="left"|
|-{{CEmpty}}
|align="left"|''Cap Des Palmes'' (1935)
|align="left"|{{FRA}}
|align="right"|3 082
|align="left"|зіткнувся під час переходу з ''Alexandra''
|-
|align="left"|''Clan Macilwraith'' (1924)
|align="left"|{{Країна з прапорцем|Велика Британія}}
|align="right"|4 839
|align="left"|
|-{{No attempt}}
|align="left"|''Clan Macnab'' (1920)
|align="left"|{{Країна з прапорцем|Велика Британія}}
|align="right"|6 076
|align="left"|17 березня затонув унаслідок зіткнення зі ''Strix''
|-
|align="left"|''Clan Macwhirter'' (1918)
|align="left"|{{Країна з прапорцем|Велика Британія}}
|align="right"|5 941
|align="left"|
|-{{no2}}
|align="left"|''Clan Ogilvy'' (1914)
|align="left"|{{Країна з прапорцем|Велика Британія}}
|align="right"|5 802
|align="left"|[[21 березня]] потоплено німецьким ПЧ [[U-105 (1940)|U-105]]<ref>[https://uboat.net/allies/merchants/ship/832.html Clan Ogilvy]</ref>
|-
|align="left"|''Cressdene'' (1936)
|align="left"|{{Країна з прапорцем|Велика Британія}}
|align="right"|4 270
|align="left"|
|-
|align="left"|''Djambi'' (1919)
|align="left"|{{Країна з прапорцем|Нідерланди}}
|align="right"|6 984
|align="left"|
|-
|align="left"|''Dolius'' (1924)
|align="left"|{{Країна з прапорцем|Велика Британія}}
|align="right"|5 507
|align="left"|
|-
|align="left"|''Dodrecht'' (1928)
|align="left"|{{Країна з прапорцем|Нідерланди}}
|align="right"|6 984
|align="left"|
|-
|align="left"|''Edward Blyden'' (1930)
|align="left"|{{Країна з прапорцем|Велика Британія}}
|align="right"|5 003
|align="left"|
|-
|align="left"|''Eemland'' (1906)
|align="left"|{{Країна з прапорцем|Нідерланди}}
|align="right"|4 188
|align="left"|
|-
|align="left"|''Fernbank'' (1924)
|align="left"|{{Країна з прапорцем|Норвегія}}
|align="right"|4 333
|align="left"|
|-
|align="left"|''Glenshiel'' (1924)
|align="left"|{{Країна з прапорцем|Велика Британія}}
|align="right"|9 415
|align="left"|
|-
|align="left"|''Gloucester Castle'' (1911)
|align="left"|{{Країна з прапорцем|Велика Британія}}
|align="right"|8 006
|align="left"|
|-
|align="left"|''Henri Mory'' (1920)
|align="left"|{{Країна з прапорцем|Велика Британія}}
|align="right"|2 564
|align="left"|
|-
|align="left"|''Hermiston'' (1939)
|align="left"|{{Країна з прапорцем|Велика Британія}}
|align="right"|4 813
|align="left"|
|-
|align="left"|''Hoegh Scout'' (1939)
|align="left"|{{Країна з прапорцем|Норвегія}}
|align="right"|9 924
|align="left"|
|-
|align="left"|''Indochinois'' (1939)
|align="left"|{{Країна з прапорцем|Велика Британія}}
|align="right"|6 966
|align="left"|
|-
|align="left"|''Jaastroom'' (1922)
|align="left"|{{Країна з прапорцем|Нідерланди}}
|align="right"|2 480
|align="left"|
|-{{no2}}
|align="left"|''Jhelum'' (1936)
|align="left"|{{Країна з прапорцем|Нідерланди}}
|align="right"|4 038
|align="left"|[[21 березня]] потоплено німецьким ПЧ [[U-105 (1940)|U-105]]<ref>[https://uboat.net/allies/merchants/ship/831.html Jhelum]</ref>
|-
|align="left"|''King Stephen'' (1928)
|align="left"|{{Країна з прапорцем|Велика Британія}}
|align="right"|5 274
|align="left"|
|-
|align="left"|''Leighton'' (1921)
|align="left"|{{Країна з прапорцем|Велика Британія}}
|align="right"|7 412
|align="left"|
|-{{no2}}
|align="left"|''Mandalika'' (1930)
|align="left"|{{Країна з прапорцем|Нідерланди}}
|align="right"|7 750
|align="left"|[[17 березня]] потоплено німецьким ПЧ [[U-105 (1940)|U-105]]<ref>[https://uboat.net/allies/merchants/ship/828.html Mandalika]</ref>
|-
|align="left"|''Mary Kingsley'' (1930)
|align="left"|{{Країна з прапорцем|Велика Британія}}
|align="right"|5 021
|align="left"|
|-{{no2}}
|align="left"|''Medjerda'' (1924)
|align="left"|{{Країна з прапорцем|Велика Британія}}
|align="right"|4 380
|align="left"|відстало від головних сил конвою і [[18 березня]] потоплено німецьким ПЧ [[U-105 (1940)|U-105]]<ref>[https://uboat.net/allies/merchants/ship/827.html Medjerda]</ref>
|-{{some|align=left}}
|align="left"|''Meerkerk'' (1916)
|align="left"|{{Країна з прапорцем|Велика Британія}}
|align="right"|7 995
|align="left"|[[20 березня]] пошкоджено німецьким ПЧ [[U-106 (1940)|U-106]]<ref>[https://uboat.net/allies/merchants/ship/829.html Meerkerk]</ref>
|-
|align="left"|''Moena'' (1923)
|align="left"|{{Країна з прапорцем|Нідерланди}}
|align="right"|9 286
|align="left"|
|-
|align="left"|''New Columbia'' (1920)
|align="left"|{{Країна з прапорцем|Велика Британія}}
|align="right"|6 574
|align="left"|
|-
|align="left"|''Niceto De Larrinaga'' (1916)
|align="left"|{{Країна з прапорцем|Велика Британія}}
|align="right"|5 591
|align="left"|
|-
|align="left"|''Nicolaou Zografia'' (1913)
|align="left"|{{GRCold}}
|align="right"|7 050
|align="left"|
|-
|align="left"|''Oltenia'' (1928)
|align="left"|{{ReROM}}
|align="right"|6 394
|align="left"|
|-
|align="left"|''P.L.M.27'' (1922)
|align="left"|{{Країна з прапорцем|Велика Британія}}
|align="right"|5 633
|align="left"|
|-
|align="left"|''Parkhaven'' (1920)
|align="left"|{{Країна з прапорцем|Нідерланди}}
|align="right"|4 803
|align="left"|
|-
|align="left"|''Port Auckland'' (1922)
|align="left"|{{Країна з прапорцем|Велика Британія}}
|align="right"|8 789
|align="left"|
|-
|align="left"|''Port Sydney'' (1914)
|align="left"|{{Країна з прапорцем|Велика Британія}}
|align="right"|9 129
|align="left"|
|-
|align="left"|''Prince Rupert City'' (1929)
|align="left"|{{Країна з прапорцем|Велика Британія}}
|align="right"|4 749
|align="left"|
|-
|align="left"|''Riley'' (1936)
|align="left"|{{Країна з прапорцем|Велика Британія}}
|align="right"|4 993
|align="left"|
|-
|align="left"|''Robert Maersk'' (1937)
|align="left"|{{Країна з прапорцем|Велика Британія}}
|align="right"|2 290
|align="left"|
|-
|align="left"|''Rochester Castle'' (1937)
|align="left"|{{Країна з прапорцем|Велика Британія}}
|align="right"|7 795
|align="left"|
|-
|align="left"|''Saint Gobain'' (1937)
|align="left"|{{Країна з прапорцем|Швеція}}
|align="right"|9 959
|align="left"|
|-
|align="left"|''St.Merriel'' (1925)
|align="left"|{{Країна з прапорцем|Велика Британія}}
|align="right"|4 980
|align="left"|
|-
|align="left"|''Stiklestad'' (1938)
|align="left"|{{Країна з прапорцем|Норвегія}}
|align="right"|9 349
|align="left"|
|-
|align="left"|''Strix'' (1930)
|align="left"|{{Країна з прапорцем|Норвегія}}
|align="right"|6 219
|align="left"|
|-
|align="left"|''Susan Maersk'' (1923)
|align="left"|{{Країна з прапорцем|Велика Британія}}
|align="right"|2 355
|align="left"|
|-{{no2}}
|align="left"|''Tapanoeli'' (1924)
|align="left"|{{Країна з прапорцем|Нідерланди}}
|align="right"|7 031
|align="left"|[[17 березня]] потоплено німецьким ПЧ [[U-106 (1940)|U-106]]<ref>[https://uboat.net/allies/merchants/ship/826.html Tapanoeli]</ref>
|-
|align="left"|''Thyra'' (1925)
|align="left"|{{Країна з прапорцем|Швеція}}
|align="right"|1 796
|align="left"|
|-
|align="left"|''Widestone'' (1920)
|align="left"|{{Країна з прапорцем|Велика Британія}}
|align="right"|3 192
|align="left"|
|-
|}

=== Кораблі ескорту ===
{|class="wikitable sortable"
|-
! scope="col" width="150px" |Назва
! scope="col" width="150px" |Прапор
! scope="col" width="150px" |Тип корабля
! scope="col" width="300px" |Прим.
|+{{color|blue|''Кораблі ескорту''}}
|-
|align="left" |[[HMS Calendula (K28)|«Календула»]]
|align="left" |{{флот|Об'єднане Королівство}}
|align="left" |[[Корвети типу «Флавер»|корвет типу «Флавер»]]
|align="left" |12-21 березня
|-
|align="left" |''HMS Canton (F97)''
|align="left" |{{флот|Об'єднане Королівство}}
|align="left" |[[допоміжний крейсер]]
|align="left" |12-21 березня
|-
|align="left" |[[HMS Crocus (K49)|«Крокус»]]
|align="left" |{{флот|Об'єднане Королівство}}
|align="left" |корвет типу «Флавер»
|align="left" |12-21 березня
|-
|align="left" |[[HMS Malaya (01)|«Малая»]]
|align="left" |{{флот|Об'єднане Королівство}}
|align="left" |[[лінійний корабель]] [[Лінійні кораблі типу «Квін Елізабет»|«Квін Елізабет»]]
|align="left"|[[20 березня]] пошкоджений німецьким ПЧ [[U-106 (1940)|U-106]]<ref>[https://uboat.net/allies/merchants/ship/830.html HMS Malaya (01)]</ref>
|-
|align="left" |''HMS Kelt (FY 112)''
|align="left" |{{флот|Об'єднане Королівство}}
|align="left" |протичовновий траулер
|align="left" |12-15 березня
|-
|align="left" |[[HMS Marguerite (K54)|«Маркеріт»]]
|align="left" |{{флот|Об'єднане Королівство}}
|align="left" |корвет типу «Флавер»
|align="left" |12-20 березня
|-
|align="left" |[[HMS Mauritius (80)|«Морішиес»]]
|align="left" |{{флот|Об'єднане Королівство}}
|align="left" |[[легкий крейсер]] [[легкі крейсери типу «Коронна колонія»|типу «Коронна колонія»]]
|align="left" |12-15 березня
|-
|align="left" |''HMS Turcoman (FY 130)''
|align="left" |{{флот|Об'єднане Королівство}}
|align="left" |протичовновий траулер
|align="left" |12-15 березня
|-
|align="left" |[[HMS Wishart (D67)|«Вішарт»]]
|align="left" |{{флот|Об'єднане Королівство}}
|align="left" |[[ескадрений міноносець]] [[Ескадрені міноносці типу V та W|типу «W»]]
|align="left" |15 березня
|-
|}

== Підводні човни, що брали участь в атаці на конвой ==
; Позначення
{|class="wikitable sortable"
|-
! width="25px" |Назва
! width="25px" |Тип
! width="125px"|Командир
! width="255px" |Результати атаки
! width="100px"|Прим.
|-
| [[U-105 (1940)|U-105]]|| [[Підводні човни типу IX|IXB]] ||[[капітан-лейтенант]] [[Георг Шеве]] || [[18 березня]] потопив ''Medjerda'', 19 березня ''Mandalika'', 21 березня ''Clan Ogilvy, Jhelum'' і ''Benwyvis'' ||
|-
| [[U-106 (1940)|U-106]]|| [[Підводні човни типу IX|IXB]] ||[[капітан-лейтенант]] [[Юрген Естен]] ||17 березня потопив ''Tapanoeli'', ''Andalusian'', 20 березня пошкодив лінкор «Малая» і суховантажне судно ''Meerkerk'' ||
|-
|}

== Див. також ==
* [[Список найбільших битв за конвої Другої світової війни]]
* [[Мальтійські конвої]]
* [[Токійський експрес]]
* [[Конвой WS 10]]
* [[Конвой JW 55B]]
* [[Конвой №3231B]]

== Примітки ==
;Виноски
{{Reflist|group=Прим.}}

;Джерела
{{reflist|3}}

== Посилання ==
* [http://www.convoyweb.org.uk/sl2/index.html?sl.php?convoy=68!~slmain Convoy SL.68]{{ref-en}}
* [https://uboat.net/ops/convoys/convoys.php?convoy=SL-68 Ships hit from convoy SL-68]{{ref-en}}

== Література ==
* Blair, Clay (1996) Hitler's U-Boat War Vol I Cassell ISBN 0-304-35260-8
* Hague, Arnold: The allied convoy system 1939—1945: its organization, defence and operation. St.Catharines, Ontario: Vanwell, 2000.

{{Портали|Велика Британія|Нацистська Німеччина|Друга світова війна|Війна|Морська справа}}

{{DEFAULTSORT:SL 68}}
[[Категорія:Північноатлантичні конвої Другої світової війни]]
[[Категорія:Морські битви Німеччини у Другій світовій війні]]
[[Категорія:Морські битви Великої Британії у Другій світовій війні]]
[[Категорія:Конфлікти в 1941]]
[[Категорія:Березень 1941]]

title: Конвой SL 68 · Convoy SL 68

Місце: Північна Атлантика

Результат: перемога німецьких ВМС; · конвой втратив 7 суден

title: Сторони

Союзники: · Велика Британія: Країни Осі: · Третій Рейх

title: Командувачі

П. І. Паркер: Георг Шеве · Юрген Естен

title: Військові сили

60 транспортних судна · 10 кораблів ескорту: 2 U-Boot

title: Втрати

7 суден затоплені (38 006 тонн) та два пошкоджені (39 095 тонн): немає


text:
# 魚尾角
78°57′S 162°36′E / 78.950°S 162.600°E
魚尾角（英語：），是南極洲的海岬，位於維多利亞地的希拉里海岸，處於斯凱爾頓冰川終點東面的舒爾茨半島南端，由新西蘭探險隊測量和命名，現時由南極條約體系管理。

## 外部連結
. . United States Geological Survey.   [2012-03-24].

title: 魚尾角

wikitext:
{{coord|78|57|S|162|36|E|source:GNIS|display=title}}

'''魚尾角'''（{{lang-en|Fishtail Point}}），是[[南極洲]]的海岬，位於[[維多利亞地]]的[[希拉里海岸]]，處於[[斯凱爾頓冰川]]終點東面的[[舒爾茨半島]]南端，由[[新西蘭]]探險隊測量和命名，現時由[[南極條約體系]]管理。

==外部連結==
{{cite gnis | type = antarid | id = 4953| name = Fishtail Point | accessdate = 2012-03-24}}

{{Antarctica-geo-stub}}
[[Category:南極洲海岬]]


text:
# Apache James
Apache James（アパッチ・ジェームズ）は、Apacheプロジェクト内の電子メールアプリケーションサーバを開発するサブプロジェクトである。Jamesというプロジェクト名は、Java Apache Mail Enterprise Server の頭文字をとったものである。
Webアプリケーションサーバとして有名な、同プロジェクトのApache Tomcatの電子メール版である。
Apache Jamesは、BSDライセンスをベースとしたApache Licenseであり、商用利用も多くされている。
Apache Jamesは、Apache Avalonアプリケーションフレームワークを元に開発されていたので、Apache Avalonが解散したときは、どうしたらよいか混乱した。
そして、Apache James 2.*系以前は、Apache Avalonアプリケーションフレームワークを使用していたが、Apache James3.0系から、OSGiを元にして、Spring Frameworkアプリケーションフレームワークを使用している。

## Mailet
Jamesの各機能は、電子メールサーバ上（James）で、メイレット（Mailet）と呼ばれるJavaで記述可能なロジック群により構成されている。メイレットはTomcatでいうサーブレットと同様のものであり、James自体はTomcatと同じくコンテナである。よってJames自体には、実際に電子メールプロトコルに関する各機能は実装されていないが、電子メールサーバとして最低限必要となるであろう、SMTPやPOP3、IMAP4などを扱う部分は、メイレットのサンプル/リファレンス実装としてJamesに添付され提供されており、これらはそのまま使用しても差し支えないほどの完成度を誇っている。このメイレットを駆使することにより、簡単に機能の追加などを可能にし、通常の電子メールサーバを凌駕する電子メールアプリケーションサーバとして機能するというモノである。

## MailetとMatcherについて
Mailetは、メールを送信するために必要な処理をする。
Matcherは、メールをいろいろな条件を元に振り分ける処理をする。

## James 2.*系以前のアプリケーションフレームワークについて
James 1.*系またはJames 2.*系は、Apache Avalonアプリケーションフレームワークで開発されている。

## James 3.0系アプリケーションフレームワークについて
James 3.0系は、OSGiを元にして、Spring Frameworkアプリケーションフレームワークで開発されている。

## JAMES Project
Hupa
Hupaは、GWTで作成されIMAPを基本に作成したWebメール。
IMAP
IMAPは、メールサーバー上の電子メールにアクセスし操作するためのプロトコル。
jSieve
jSieveは、Javaで記述された電子メールをする時に不要なメールを削除する等のフィルタリングの機能を提供するための言語。
jSPF
jSPFは、Javaで記述された送信者を判別してフィルタリングをするSPF。
Mime4j
Mime4jは、電子メールでいろいろな書式を扱えるようにしたMIME。
Mailet API
Mailet APIは、電子メールを送信するために必要な処理をできるようにするAPI。
Mailbox
Mailboxは、柔軟なメールボックスのストレージをメール（IMAP4、POP3、SMTP、および他のプロトコル)で提供するライブラリ。
MPT
MPTは、ApacheのJamesのメールテスト用プロトコルのためのフレームワーク。
Protocols
Protocolsは、メールプロトコルの実装、および拡張性に優れた軽量なフレームワークを提供。
Server
Serverは、ApacheのJamesのメールサーバー本体。
Postage
Postageは、電子メールの交通整理をする、MTAの機能をするもの。
jDKIM
jDKIMは、Javaで記述されたDKIMの実装ライブラリ。

wikiname: jawiki

title: Apache James

in_language: ja

wikitext:
{{複数の問題
| 一次資料 = 2024年10月
| 単一の出典 = 2024年10月
}}
{{Infobox Software
| 名称 = Apache James
| ロゴ =
| スクリーンショット =
| 説明文 =
| 開発元 = [[Apacheソフトウェア財団]]
| 最新版 = {{wikidata|property|preferred|references|edit|Q284945|P348|P548=Q2804309}}
| 最新版発表日 = {{wikidata|qualifier|preferred|single|Q284945|P348|P548=Q2804309|P577}}
| 最新評価版 =
| 最新評価版発表日 =
| 対応OS =
| 対応プラットフォーム = [[Java仮想マシン]]
| 種別 = [[メール転送エージェント]]
| ライセンス = [[Apache License]]
| 公式サイト = {{URL|https://james.apache.org/}}
}}

'''Apache James'''（アパッチ・ジェームズ）は、[[Apacheソフトウェア財団|Apache]]プロジェクト内の電子メールアプリケーションサーバを開発するサブプロジェクトである。Jamesというプロジェクト名は、'''J'''ava '''A'''pache '''M'''ail '''E'''nterprise '''S'''erver の頭文字をとったものである。

Webアプリケーションサーバとして有名な、同プロジェクトの[[Apache Tomcat]]の[[電子メール]]版である。

Apache Jamesは、[[BSD License|BSDライセンス]]をベースとした[[Apache License]]であり、商用利用も多くされている。

Apache Jamesは、[[Apache Avalon]][[アプリケーションフレームワーク]]を元に開発されていたので、Apache Avalonが解散したときは、どうしたらよいか混乱した。

そして、Apache James 2.*系以前は、Apache Avalonアプリケーションフレームワークを使用していたが、Apache James3.0系から、[[OSGi]]を元にして、[[Spring Framework]]アプリケーションフレームワークを使用している。

== Mailet ==
Jamesの各機能は、電子メールサーバ上（James）で、メイレット（Mailet）と呼ばれる[[Java]]で記述可能なロジック群により構成されている。メイレットはTomcatでいう[[サーブレット]]と同様のものであり、James自体はTomcatと同じくコンテナである。よってJames自体には、実際に電子メールプロトコルに関する各機能は実装されていないが、電子メールサーバとして最低限必要となるであろう、[[Simple Mail Transfer Protocol|SMTP]]や[[POP3]]、[[IMAP4]]などを扱う部分は、メイレットのサンプル/リファレンス実装としてJamesに添付され提供されており、これらはそのまま使用しても差し支えないほどの完成度を誇っている。このメイレットを駆使することにより、簡単に機能の追加などを可能にし、通常の電子メールサーバを凌駕する電子メールアプリケーションサーバとして機能するというモノである。

== MailetとMatcherについて ==
Mailetは、メールを送信するために必要な処理をする。

Matcherは、メールをいろいろな条件を元に振り分ける処理をする。

==  James 2.*系以前のアプリケーションフレームワークについて ==
James 1.*系またはJames 2.*系は、Apache Avalonアプリケーションフレームワークで開発されている。

== James 3.0系アプリケーションフレームワークについて ==
James 3.0系は、OSGiを元にして、Spring Frameworkアプリケーションフレームワークで開発されている。

== JAMES Project ==
;Hupa
:Hupaは、[[GWT]]で作成されIMAPを基本に作成した[[Webメール]]。
;IMAP
:[[IMAP]]は、メールサーバー上の電子メールにアクセスし操作するためのプロトコル。
;jSieve
:jSieveは、Javaで記述された電子メールをする時に不要なメールを削除する等の[[フィルタリング]]の機能を提供するための言語。
;jSPF
:jSPFは、Javaで記述された送信者を判別してフィルタリングをする[[Sender Policy Framework|SPF]]。
;Mime4j
:Mime4jは、電子メールでいろいろな書式を扱えるようにした[[MIME]]。
;Mailet API
:Mailet APIは、電子メールを送信するために必要な処理をできるようにする[[アプリケーションプログラミングインタフェース|API]]。
;Mailbox
:Mailboxは、柔軟な[[電子メールボックス|メールボックス]]の[[ストレージ]]をメール（IMAP4、POP3、SMTP、および他のプロトコル)で提供するライブラリ。
;MPT
:MPTは、ApacheのJamesのメールテスト用プロトコルのためのフレームワーク。
;Protocols
:Protocolsは、メールプロトコルの実装、および拡張性に優れた軽量なフレームワークを提供。
;Server
:Serverは、ApacheのJamesのメールサーバー本体。
;Postage
:Postageは、電子メールの交通整理をする、[[メール転送エージェント|MTA]]の機能をするもの。
;jDKIM
:jDKIMは、Javaで記述された[[DKIM]]の実装ライブラリ。

== Apache Jamesのサブプロジェクト ==
{{Empty section|date=2024年10月}}

== 脚注 ==
<references />

== 外部リンク ==
{{Portal|FOSS|}}
* {{Official|https://james.apache.org/}}

{{FOSS-stub}}
{{Apache}}
{{DEFAULTSORT:Apache James}}
[[Category:オープンソースソフトウェア]]
[[Category:Java]]
[[Category:メール転送エージェント]]
[[Category:Apacheソフトウェア財団|James]]
[[Category:Javaでプログラムされた自由ソフトウェア]]

title: Apache James

開発元: Apacheソフトウェア財団

リポジトリ: - github.com/apache/james-project

プラットフォーム: Java仮想マシン

種別: メール転送エージェント

ライセンス: Apache License


text:
# Воловик, Пётр Николаевич
Пётр Николаевич Воловик (род. 1925, село Койсуг Батайского района Ростовской области - ?) - железнодорожник, лауреат Государственной премии СССР (1981), участник Великой Отечественной войны.

## Биография
Окончил Новочеркасское ремесленное училище (1942) и Нижне-Тагильское танковое училище (1942). На фронте с 1944 года, служил в танковых частях Советской Арми до 1950 года. С 1950 по 1955 – железнодорожный мастер на станции Батайск Ростовской области. С 1955 – в Экибастузе. Работал составителем поездов станции Экибастуз-сортировочный.

## Награды
В 1981 году награждён Государственной премией СССР за выдающиеся достижения в труде за высокую эффективность и качество работы на транспорте.
Награждён орденами Отечественной войны 2-й степени, Трудового Красного Знамени, Трудовой Славы 3-й степени и медалями.

wikiname: ruwiki

title: Воловик, Пётр Николаевич

in_language: ru

wikitext:
{{ФИО}}
{{Персона
 |имя                  = Пётр Николаевич Воловик
 |оригинал имени       =
 |имя при рождении  =
 |изображение          =
 |ширина               =
 |описание изображения =
 |род деятельности     =
 |дата рождения        = 1925
 |место рождения       = {{МР|Батайский район|в Батайском районе}} [[Ростовская область|Ростовской области]]
 |гражданство           = {{USSR}}
 |дата смерти          = ?
 |место смерти         =
 |отец                 =
 |мать                 =
 |супруг               =
 |супруга              =
 |дети                 =
 |награды и премии     =
{{{!}} style="background: transparent"
{{!}}{{Государственная премия СССР}}
{{!}}}
{{{!}} style="background: transparent"
{{!}} {{Орден Отечественной войны II степени}}{{!!}} {{Орден Трудового Красного Знамени}} {{!!}} {{Орден Славы 3 степени}} {{!!}} {{Орден Трудовой Славы 3 степени}} {{!!}}
{{!}}}
{{{!}} style="background: transparent"
{{!}} {{Медаль За отвагу}} {{!!}} {{Медаль За отвагу}}
{{!}}}
|автограф             =
 |сайт                 =
 |викисклад            =
}}
'''Пётр Николаевич Воловик''' (род. 1925, село Койсуг Батайского района Ростовской области - ?) - железнодорожник, лауреат Государственной премии СССР (1981), участник Великой Отечественной войны.

== Биография ==
Окончил Новочеркасское ремесленное училище (1942) и Нижне-Тагильское танковое училище (1942). На фронте с 1944 года, служил в танковых частях Советской Арми до 1950 года. С 1950 по 1955 – железнодорожный мастер на станции [[Батайск]] Ростовской области. С 1955 – в [[Экибастуз]]е. Работал составителем поездов станции [[Экибастуз-сортировочный]].

== Награды ==
В 1981 году награждён Государственной премией СССР за выдающиеся достижения в труде за высокую эффективность и качество работы на транспорте.

Награждён орденами Отечественной войны 2-й степени, Трудового Красного Знамени, Трудовой Славы 3-й степени и медалями.

== Источники ==
* Право вести за собой // Гудок - 1981 - 15 ноября - С. 2.
* [https://pamyat-naroda.ru/heroes/podvig-chelovek_nagrazhdenie27504064 УПК и награды на сайте Память народа]

[[Категория:Лауреаты Государственной премии СССР]]
[[Категория:Железнодорожники]]

title: Пётр Николаевич Воловик

Место рождения: Батайский район Ростовской области

Дата смерти: неизвестно

Гражданство: СССР

Награды и премии: Государственная премия СССР · Орден Отечественной войны II степени · Орден Трудового Красного Знамени · Орден Славы III степени · Орден Трудовой Славы III степени · Медаль «За отвагу» (СССР) · Медаль «За отвагу» (СССР)

title: Гражданство

title: Гражданство

Медаль «За отвагу» (СССР): Медаль «За отвагу» (СССР)


text:
# История Румынии (с 1989)
Данная статья описывает историю Румынии в период с декабря 1989 года по настоящее время. В результате Румынской революции в конце декабря 1989 года в стране был полностью ликвидирован существовавший с декабря 1947 года социалистический режим. Власть перешла к Фронту национального спасения (ФНС) во главе с Ионом Илиеску, который, в свою очередь, стал первым президентом современной Румынии. В мае 1990 года прошли всеобщие выборы, на которых ФНС и Илиеску одержали победу. 8 декабря 1991 года была принята современная конституция Румынии. В стране были проведены масштабные политические и экономические реформы, которые позволили демократизировать страну и создать в ней рыночную экономику. В 2004 году Румыния стала членом НАТО, а в 2007 году вступила в Европейский Союз.

## Революция 1989 года и последствия (декабрь 1989 — май 1990)

### Смещение социалистического режима
С 1965 года Социалистической Республикой Румыния правил Николае Чаушеску. При нём Румыния первоначально испытывала экономический рост, но в 1970-х ситуация стала меняться. Для поддержания экономики Чаушеску активно брал кредиты у западных стран, в результате чего к 1982 году внешний долг Румынии составил более 13 миллиардов долларов. Чтобы выплатить такую огромную сумму, было решено ввести политику жёсткой экономии. Росло недовольство действующим режимом. При этом государственный контроль над обществом был крайне силён. Тайная полиция «Секуритате», контролировала практически каждого человека и не допускала формирование организованной оппозиции режиму: по статистике, каждый сорок третий житель Румынии в 1980-е годы помогал этой организации. К марту 1989 года весь внешний долг страны был выплачен, но политика жёсткой экономии сохранилась и после этого.
Тем временем, в течение 1989 года по странам Центральной и Восточной Европы прокатилась волна демократических революций, которые сместили социалистические режимы в этих странах: в июне 1989 года оппозиция победила на парламентских выборах в Польше, в октябре 1989 года Венгрия официально отказалась от социалистического строя, в ноябре 1989 года произошло падение Берлинской стены и начало реформ в ГДР, а в конце ноября 1989 года коммунистическое руководство Чехословакии и Болгарии объявило об отказе от своей монополии на власть. Так, к середине декабря 1989 года Румыния оставалась единственной страной в Восточной Европе (не считая СССР) с полностью функционировавшим коммунистическим режимом.
16 декабря 1989 года в городе Тимишоара начались протесты венгерского меньшинства после того, как правительство попыталось выселить священника Ласло Тёкеша. В течение следующих дней к ним присоединились и румыны, а местные выступления против выселения Тёкеша переросли в массовые протесты против действовавшего режима. Организовался антикоммунистический Румынский демократический фронт. Чтобы спасти ситуацию, Чаушеску принял решение провести 21 декабря 1989 года митинг на Дворцовой площади Бухареста (ныне — площадь Революции), около здания ЦК РКП, массовый митинг в свою поддержку. Это решение не сработало: во время речи Чаушеску его начали освистывать, и в итоге проправительственный митинг стал антиправительственным. Чаушеску пришлось задействовать силу для подавления народного восстания, но после смерти Василе Мили, министра обороны, армия к 22 декабря перешла на сторону протестующих. Утром 22 декабря 1989 года Чаушеску со своей женой Еленой бежал из Бухареста на вертолёте.

### Румыния под властью ФНС
Образовавшийся вакуум власти в тот же день быстро заполнился организацией, получившей название Фронт национального спасения. Её возглавили Ион Илиеску, Петре Роман и Думитру Мазилу, все трое до этого являлись членами Румынской коммунистической партии. Центральным органом власти в ФНС стал его Совет, в состав которого вошло 39 человек, включая трёх, упомянутых выше. Совет Фронта национального спасения в течение нескольких дней исполнял обязанности президента Румынии. Тем временем, бежавшую чету Чаушеску в тот же день арестовали в городе Тырговиште. По инициативе Илиеску, было решено провести над ними суд, а затем казнить. Для этой цели был быстро создан военный трибунал из 10 судей, который признал Николае и Елену Чаушеску виновными в совершении ряда преступлений против народа Румынии. Он состоялся 25 декабря 1989 года. Приговор — смертная казнь через расстрел — был приведён в исполнение сразу после суда. На следующий день, 26 декабря 1989 года, Ион Илиеску занял пост президента Румынии, а Петре Роман — пост премьер-министра.
Фронт национального спасения приступил к демонтажу социалистического строя. 26 декабря 1989 года была отменена программа систематизации, 27 декабря 1989 года была восстановлена многопартийная система, а также было объявлено о проведении свободных выборов, 28 декабря 1989 года было объявлено о смене названия страны с «Социалистическая Республика Румыния» на нынешнее «Румыния», 2 января 1990 года была расформирована тайная полиция «Секуритате», а после траурного митинга 12 января объявлена вне закона РКП. После объявления о возрождении многопартийности стали появляться политические партии, позиционировавшие себя как преемники партий, запрещённых с установлением коммунистического режима в декабре 1947 года. Двумя самыми крупными стали Христианско-демократическая национал-цэрэнистская партия (преемница Национал-цэрэнистской партии, воссоздана 22 декабря 1989 года, зарегистрирована 8 января 1990 года) и Национальная либеральная партия (воссоздана и зарегистрирована 15 января 1990 года). Сам ФНС поначалу не желал выставлять своих кандидатов на выборы, но затем Силвиу Брукан представил идею преобразования ФНС в зонтичную политическую партию, что и произошло 6 февраля 1990 года.
Одновременно с подготовкой к выборам росло и недовольство новой властью. 28—29 января 1990 года прошла первая из шести «минериад», то есть забастовок шахтёров. Её поводом стало объявление ФНС о преобразовании себя в политическую партию. В протесте приняли участие около 5000 шахтёров. Эта минериада сопровождалась насилием, что привело к большому числу пострадавших. 18—19 февраля состоялась вторая минериада. Изначально протестующие объявили о мирном характере протеста, однако вскоре некоторые стали бросать камни в дом правительства Румынии. В ситуацию вмешались полиция и армия. Ситуация стала предметом споров: оппозиция заявляла, что те, кто кидались камнями, были замаскированными под шахтёров сторонниками Илиеску, и что вся эта акция могла быть спланированной ФНС и силами спецслужб. ФНС после первой минериады пошёл на некоторые уступки оппозиции: 9 февраля 1990 года был создан Временный совет национального согласия, в который вошли как представители ФНС, так и представители оппозиционных партий.
11 марта 1990 года была опубликована Тимишоарская прокламация. Её авторы, одним из которых являлся Георге Сорбан, в том числе декларировали (восьмой пункт), что бывшие члены РКП и «Секуритате» в течение следующих десяти лет не должны занимать какие-либо государственные должности. В прокламации также говорится, что ФНС является небольшой группой коммунистов-диссидентов, захватившей и монополизировавшей власть в Румынии после революции. В дальнейшем около четырёх миллионов человек подписали петицию о принятии восьмого пункта прокламации в качестве закона, однако этого так и не случилось. 22 апреля 1990 года в Румынии началась новая волна протестов против неокоммунизма ФНС, на этот раз — организованная студентами и преподавателями Бухарестского университета голаниада. В этот день группа протестующих, назвавшая себя «Независимой группой за демократию», начала митинг на площади Авиаторов в Бухаресте, а позже двинулась к зданию Румынского телевидения, требуя его независимости от государства. На следующий день протестовать вышло уже до трёх тысяч человек. Власти попытались жестоко подавить протесты, но число протестующих лишь увеличивалось, достигнув к 25 апреля 1990 года, по некоторым оценкам, до 30—50 тысяч человек, некоторые объявили голодовку. Поняв, что разогнать протестующих не получится, ФНС решил давить на них через телевидение, называя протестующих «хулиганами» или иными терминами. 13—15 июня Голаниада была разогнана прибывшими по призыву Илиеску шахтёрами из долины Жиу, в столкновениях погибли шесть человек.

title: История Румынии (с 1989)

wikitext:
{{История Румынии}}
Данная статья описывает историю [[Румыния|Румынии]] в период с декабря 1989 года по настоящее время. В результате [[Румынская революция 1989 года|Румынской революции]] в конце декабря 1989 года в стране был полностью ликвидирован существовавший с декабря 1947 года [[СРР|социалистический режим]]. Власть перешла к [[Фронт национального спасения (Румыния)|Фронту национального спасения]] (ФНС) во главе с [[Илиеску, Ион|Ионом Илиеску]], который, в свою очередь, стал первым президентом современной Румынии. В мае 1990 года прошли всеобщие выборы, на которых ФНС и Илиеску одержали победу. 8 декабря 1991 года была принята современная [[конституция Румынии]]. В стране были проведены масштабные политические и экономические реформы, которые позволили демократизировать страну и создать в ней рыночную экономику. В 2004 году Румыния стала членом [[НАТО]], а в 2007 году вступила в [[Европейский Союз]].

== Революция 1989 года и последствия (декабрь 1989 — май 1990) ==

=== Смещение социалистического режима ===
{{main|Румынская революция 1989 года}}
[[Файл:Nicolae Ceauşescu addressing his New Year's Eve message on tv and radio, 1. January 1978.jpg|240px|мини|слева|[[Николае Чаушеску]]. Смещение его режима стало началом современной истории Румынии]]
С 1965 года [[СРР|Социалистической Республикой Румыния]] правил [[Николае Чаушеску]]. При нём Румыния первоначально испытывала экономический рост, но в 1970-х ситуация стала меняться<ref name="Bacon374">Wally Bacon, "Economic Reform", стр. 373-390</ref>. Для поддержания экономики Чаушеску активно брал кредиты у западных стран, в результате чего к 1982 году внешний долг Румынии составил более 13 миллиардов долларов<ref name="Georgescu270">Vlad Georgescu, ''The Romanians: A History'', Ohio State University Press, 1991, ISBN 0814205119</ref>. Чтобы выплатить такую огромную сумму, было решено ввести [[Политика жёсткой экономии СРР (1980-е)|политику жёсткой экономии]]. Росло недовольство действующим режимом. При этом государственный контроль над обществом был крайне силён. Тайная полиция «[[Секуритате]]», контролировала практически каждого человека и не допускала формирование организованной оппозиции режиму: по статистике, каждый сорок третий житель Румынии в 1980-е годы помогал этой организации<ref name=Revolution1989>{{cite book|last=Sebetsyen|first=Victor|title=Revolution 1989: The Fall of the Soviet Empire|publisher=[[Pantheon Books]]|location=New York City|year=2009|isbn=978-0-375-42532-5|url-access=registration|url=https://archive.org/details/revolution1989fa00sebe}}</ref>. К марту 1989 года весь внешний долг страны был выплачен, но политика жёсткой экономии сохранилась и после этого<ref>[https://books.google.com/books?id=5_Q1KadVl08C&q=Economic+developments+in+the+1980s Dimitri G. Demekas, Mohsin S. Khan, International Monetary Fund, Jun 15, 1991, ''The Romanian Economic Reform Program'', pp. 8-9]</ref>.

Тем временем, в течение 1989 года по странам Центральной и Восточной Европы прокатилась волна демократических революций, которые сместили социалистические режимы в этих странах: в июне 1989 года оппозиция победила на парламентских выборах в [[Польша|Польше]]<ref name="BiskupskiPula2010">Piotr Wróbel, ''Rebuilding Democracy in Poland, 1989-2004'', in {{cite book|author1=M. B. B. Biskupski|author2=James S. Pula|author3=Piotr J. Wrobel|title=The Origins of Modern Polish Democracy|url=https://books.google.com/books?id=I-ySkJHOQsIC&pg=PA273|access-date=2011-06-04|date=2010-05-25|publisher=Ohio University Press|isbn=978-0-8214-1892-5|pages=273–275}}</ref>, в октябре 1989 года [[Венгрия]] официально отказалась от социалистического строя<ref>{{cite journal|url=https://bbj.hu/budapest/culture/history/30-years-of-freedom-third-times-a-charm-the-hungarian-republic-reborn|title=30 Years of Freedom - Third Time's a Charm: The Hungarian Republic Reborn|journal=Budapest Business Journal|date=2020-05-08|access-date=2023-10-07|archive-date=2021-01-17|archive-url=https://web.archive.org/web/20210117124432/https://bbj.hu/budapest/culture/history/30-years-of-freedom-third-times-a-charm-the-hungarian-republic-reborn|url-status=live}}</ref>, в ноябре 1989 года произошло [[падение Берлинской стены]] и начало реформ в [[ГДР]]<ref name=childs>Childs, David (2014) ''The Fall of the GDR''. Abingdon: Routledge.</ref>, а в конце ноября 1989 года коммунистическое руководство Чехословакии и Болгарии объявило об отказе от своей монополии на власть. Так, к середине декабря 1989 года Румыния оставалась единственной страной в Восточной Европе (не считая [[СССР]]) с полностью функционировавшим коммунистическим режимом<ref>{{Cite web |url=https://books.google.com/books?id=c9NRAQAAIAAJ&pg=PA227 |title=Michael Waller, Manchester University Press, 1993, ''The End of the Communist Power Monopoly'', p. 227 |access-date=2023-10-07 |archive-date=2023-06-21 |archive-url=https://web.archive.org/web/20230621231455/https://books.google.com/books?id=c9NRAQAAIAAJ&pg=PA227 |url-status=live }}</ref><ref>{{Cite web |url=https://books.google.com/books?id=n-g8-e6LYgUC&pg=PA71 |title=Anna M. Grzymala-Busse, Cambridge University Press, Feb 18, 2002, ''Redeeming the Communist Past: The Regeneration of Communist Parties in East Central Europe'', p. 71 |access-date=2023-10-07 |archive-date=2023-06-23 |archive-url=https://web.archive.org/web/20230623113422/https://books.google.com/books?id=n-g8-e6LYgUC&pg=PA71 |url-status=live }}</ref><ref>{{Cite web |url=https://books.google.com/books?id=SO--DAAAQBAJ&pg=PA116 |title=Michael Moran, Maurice Wright, Springer, Jul 27, 2016, ''The Market and the State: Studies in Interdependence'', p. 116 |access-date=2023-10-07 |archive-date=2023-06-21 |archive-url=https://web.archive.org/web/20230621182134/https://books.google.com/books?id=SO--DAAAQBAJ&pg=PA116 |url-status=live }}</ref>.

16 декабря 1989 года в городе [[Тимишоара]] начались протесты венгерского меньшинства после того, как правительство попыталось выселить священника [[Ласло Тёкеш]]а. В течение следующих дней к ним присоединились и румыны, а местные выступления против выселения Тёкеша переросли в массовые протесты против действовавшего режима. Организовался антикоммунистический [[Румынский демократический фронт]]. Чтобы спасти ситуацию, Чаушеску принял решение провести 21 декабря 1989 года митинг на Дворцовой площади [[Бухарест]]а (ныне — площадь Революции), около здания ЦК [[Румынская коммунистическая партия|РКП]], массовый митинг в свою поддержку. Это решение не сработало: во время речи Чаушеску его начали освистывать, и в итоге проправительственный митинг стал антиправительственным. Чаушеску пришлось задействовать силу для подавления народного восстания, но после смерти [[Василе Миля|Василе Мили]], министра обороны, армия к 22 декабря перешла на сторону протестующих. Утром 22 декабря 1989 года Чаушеску со своей женой Еленой бежал из Бухареста на вертолёте<ref>Ștefănescu D., Cinci ani din Istoria României, 1995. Mașina de Scris, Бухарест.</ref>.

=== Румыния под властью ФНС ===
{{main|Фронт национального спасения (Румыния)}}
[[Файл:CFSN Revolution Roumaine.jpg|240px|мини|справа|[[Думитру Мазилу]], [[Ион Илиеску]] и [[Петре Роман]], 23 декабря 1989 года]]
Образовавшийся вакуум власти в тот же день быстро заполнился организацией, получившей название [[Фронт национального спасения (Румыния)|Фронт национального спасения]]. Её возглавили [[Ион Илиеску]], [[Петре Роман]] и [[Думитру Мазилу]], все трое до этого являлись членами Румынской коммунистической партии. Центральным органом власти в ФНС стал его Совет, в состав которого вошло 39 человек, включая трёх, упомянутых выше. Совет Фронта национального спасения в течение нескольких дней исполнял обязанности президента Румынии<ref>"Comunicat către țară al CFSN", in ''[[Monitorul Oficial]]'', Nr. 1, December 22, 1989; rendered in {{in lang|ro}} [[Alex Mihai Stoenescu]], [http://www.jurnalul.ro/articole/11016/cum-s-a-instalat-ion-iliescu-in-fruntea-tarii "Triumful democrației și judecarea lui Ceaușescu"] {{Wayback|url=http://www.jurnalul.ro/articole/11016/cum-s-a-instalat-ion-iliescu-in-fruntea-tarii |date=20160304035451 }}, in ''[[Jurnalul Național]]'', December 14, 2007</ref>. Тем временем, бежавшую чету Чаушеску в тот же день арестовали в городе [[Тырговиште (Румыния)|Тырговиште]]<ref name=dem25dec>{{cite news|last=Demian|first=Sinziana|title=In Romania, Ceausescu's death haunts Christmas|url=http://www.globalpost.com/dispatch/europe/091224/romania-nicolae-elena-ceausescu|access-date=2013-03-30|newspaper=Global Post|date=2009-12-25|location=Cluj Napoca|archive-date=2012-10-02|archive-url=https://web.archive.org/web/20121002185050/http://www.globalpost.com/dispatch/europe/091224/romania-nicolae-elena-ceausescu|url-status=live}}</ref>. По инициативе Илиеску, было решено провести над ними суд, а затем казнить<ref name=bbc25dec>{{cite news|title=Ceausescu execution 'avoided mob lynching'|url=http://news.bbc.co.uk/2/hi/europe/8430213.stm|access-date=2013-03-30|publisher=BBC|date=2009-12-25|archive-date=2013-12-27|archive-url=https://web.archive.org/web/20131227041521/http://news.bbc.co.uk/2/hi/europe/8430213.stm|url-status=live}}</ref>. Для этой цели был быстро создан военный трибунал из 10 судей<ref name=dak2004>{{cite book|last=Kideckel|first=David A.|title=Death of The Father: An Anthropology of The End in Political Authority|year=2004|publisher=[[Berghahn Books]]|isbn=978-0-85745-715-8|page=123|chapter-url=https://books.google.com/books?id=A3kJQWTZh7AC&pg=PR6|editor-first=John|editor-last=Borneman|access-date=2013-03-31|chapter=The Undead:Nicolae Ceaușescu and paternalist politics in Romanian society and culture}}</ref>, который признал Николае и Елену Чаушеску виновными в совершении ряда преступлений против народа Румынии. Он состоялся 25 декабря 1989 года. Приговор — [[смертная казнь]] через расстрел — был приведён в исполнение сразу после суда<ref name=gua27dec>{{cite news|title=Television shows last hours of the 'anti-Christ'|url=https://www.theguardian.com/century/1980-1989/Story/0,6051,110504,00.html|access-date=2013-03-30|newspaper=[[The Guardian]]|date=1989-12-27|archive-date=2022-09-20|archive-url=https://web.archive.org/web/20220920171756/https://www.theguardian.com/century/1980-1989/Story/0,6051,110504,00.html|url-status=live}}</ref>. На следующий день, 26 декабря 1989 года, Ион Илиеску занял пост [[Президент Румынии|президента Румынии]], а Петре Роман — пост [[Премьер-министр Румынии|премьер-министра]]<ref name="politychange">{{cite book|url=https://books.google.com/books?id=qC7pvX2M39AC&q=%2228+december+1989%22+%22socialist+Republic+of+romania%22&pg=PA198|title=A Political Chronology of Europe|publisher=Europa Publications|date=2001|access-date=2023-06-29|isbn=0-203-40340-1|page=198|quote=28 December 1989: The name of the country was changed by decree to Romania.}}</ref>.
[[Файл:Mineriad in early 1990 Bucharest Palatul Victoriei 4.tif|240px|мини|слева|Минериада февраля 1990 года, Бухарест]]
[[Файл:RO B University square rally.jpg|240px|мини|справа|Протест в рамках голаниады, Университетская площадь, Бухарест, 1990 год]]
Фронт национального спасения приступил к демонтажу социалистического строя. 26 декабря 1989 года была отменена программа [[Систематизация в Румынии|систематизации]]<ref>[https://books.google.com/books?id=696AAgAAQBAJ&pg=PA341 Ian Jeffries, Routledge, Feb 7, 2002, ''Eastern Europe at the Turn of the Twenty-First Century: A Guide to the Economies in Transition'', p. 341]</ref>, 27 декабря 1989 года была восстановлена многопартийная система, а также было объявлено о проведении свободных выборов<ref name="roper">Steven D. Roper, ''Romania: The Unfinished Revolution'', Routledge, 2000, {{ISBN|90-5823-027-9}}</ref>, 28 декабря 1989 года было объявлено о смене названия страны с «Социалистическая Республика Румыния» на нынешнее «Румыния»<ref name="politychange"/>, 2 января 1990 года была расформирована тайная полиция «Секуритате»<ref name="disbands">{{cite news|title=Romania disbands secret police force|url=https://www.washingtonpost.com/archive/politics/1990/01/02/romania-disbands-secret-police-force/a9147176-c48b-4eab-8ab9-e2cba590030a/|author=January 2, 1990|newspaper=The Washington Post|access-date=2023-10-07|archive-date=2023-03-05|archive-url=https://web.archive.org/web/20230305221125/https://www.washingtonpost.com/archive/politics/1990/01/02/romania-disbands-secret-police-force/a9147176-c48b-4eab-8ab9-e2cba590030a/|url-status=live}}</ref>, а после траурного митинга 12 января объявлена вне закона РКП. После объявления о возрождении многопартийности стали появляться политические партии, позиционировавшие себя как преемники партий, запрещённых с установлением коммунистического режима в декабре 1947 года. Двумя самыми крупными стали [[Христианско-демократическая национал-цэрэнистская партия]] (преемница [[Национал-царанистская партия|Национал-цэрэнистской партии]], воссоздана 22 декабря 1989 года, зарегистрирована 8 января 1990 года)<ref>Tudor Călin Zarojanu, ''Viața lui Corneliu Coposu''. Bucharest: Editura Mașina de Scris, 2005. {{ISBN|973-8491-23-1}}</ref> и [[Национальная либеральная партия (Румыния)|Национальная либеральная партия]] (воссоздана и зарегистрирована 15 января 1990 года)<ref>{{cite book|author=Iván Zoltán Dénes|title=Liberty and the Search for Identity: Liberal Nationalisms and the Legacy of Empires|url=https://books.google.com/books?id=vgJs0UVwdBQC&pg=PA383|year=2006|publisher=Central European University Press|isbn=978-963-7326-44-8|page=383}}</ref><ref>{{cite web|url=http://www.pnl.ro/pagina/scurt-istoric|title=Scurt istoric|work=PNL|language=ro|url-status=dead|archive-url=https://web.archive.org/web/20141215050928/http://www.pnl.ro/pagina/scurt-istoric|archive-date=2014-12-15}}</ref>. Сам ФНС поначалу не желал выставлять своих кандидатов на выборы<ref name="roper"/>, но затем [[Силвиу Брукан]] представил идею преобразования ФНС в [[Зонтичная партия|зонтичную политическую партию]]<ref>[[Vladimir Tismăneanu]], [http://www.revista22.ro/html/index.php?art=3100&nr=2006-09-29 ''Dubioasa convertire a lui Silviu Brucan'' ("The Dubious Conversion of Silviu Brucan")] {{webarchive|url=https://web.archive.org/web/20070309004430/http://www.revista22.ro/html/index.php?art=3100&nr=2006-09-29 |date=2007-03-09 }}, in ''Revista 22'', 29 September 2006</ref>, что и произошло 6 февраля 1990 года<ref name="roper"/>.

Одновременно с подготовкой к выборам росло и недовольство новой властью. 28—29 января 1990 года прошла первая из шести «[[Минериада|минериад]]», то есть забастовок шахтёров. Её поводом стало объявление ФНС о преобразовании себя в политическую партию. В протесте приняли участие около 5000 шахтёров. Эта минериада сопровождалась насилием, что привело к большому числу пострадавших<ref>{{cite news|url=https://jurnalul.ro/special-jurnalul/prima-mineriada-taranisti-in-blugi-si-geaca-care-n-au-vazut-o-vaca-534171.html|title=Prima "mineriadă": "Țărăniști în blugi și geacă, care n-au văzut o vacă!"|first=Cristina|last=Diac|newspaper=[[Jurnalul Național]]|date=2010-01-29|language=ro|access-date=2023-10-07|archive-date=2023-09-20|archive-url=https://web.archive.org/web/20230920193735/https://jurnalul.ro/special-jurnalul/prima-mineriada-taranisti-in-blugi-si-geaca-care-n-au-vazut-o-vaca-534171.html|url-status=live}}</ref><ref>{{cite news|url=https://www.digi24.ro/stiri/actualitate/politica/cum-au-fost-inabusite-protestele-din-ianuarie-1990-impotriva-fsn-670364|title=Cum au fost înăbușite protestele din ianuarie 1990 împotriva FSN|newspaper=[[Digi24]]|date=2017-02-15|language=ro|access-date=2023-10-07|archive-date=2023-02-03|archive-url=https://web.archive.org/web/20230203180725/https://www.digi24.ro/stiri/actualitate/politica/cum-au-fost-inabusite-protestele-din-ianuarie-1990-impotriva-fsn-670364|url-status=live}}</ref>. 18—19 февраля состоялась вторая минериада. Изначально протестующие объявили о мирном характере протеста, однако вскоре некоторые стали бросать камни в дом правительства Румынии. В ситуацию вмешались полиция и армия. Ситуация стала предметом споров: оппозиция заявляла, что те, кто кидались камнями, были замаскированными под шахтёров сторонниками Илиеску, и что вся эта акция могла быть спланированной ФНС и силами спецслужб<ref>[https://www.jiuvalley.org/history-heritage/coal-mining/mineriada/] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170515124757/http://jv.icatalyst.org/history-heritage/coal-mining/mineriada/ |date=2017-05-15 }} History of Jiu Valley Mineriads</ref><ref>{{Cite web|url=https://www.digi24.ro/special/campanii-digi24/1990-anul-0/1990-anul-0-era-noastra-a-doua-mineriada-o-enigma-postdecembrista-362543|title=1990 – Anul 0 Era Noastră. A doua mineriadă, o enigmă postdecembristă|publisher=[[Digi24]]|lang=ro|date=2015-02-23|access-date=2022-03-10|archive-date=2023-06-05|archive-url=https://web.archive.org/web/20230605101928/https://www.digi24.ro/special/campanii-digi24/1990-anul-0/1990-anul-0-era-noastra-a-doua-mineriada-o-enigma-postdecembrista-362543|url-status=live}}</ref><ref>{{Cite web|url=https://romanialibera.ro/special/documentare/mineriadele-au-aratat-lumii-o-romanie-salbatica-si-neguvernabila-397117|title=Mineriadele au arătat lumii o Românie sălbatică și neguvernabilă|first=Mihai|last=Diac|language=ro|newspaper=[[România Liberă]]|date=2015-10-21|access-date=2022-03-10|archive-date=2021-02-14|archive-url=https://web.archive.org/web/20210214163447/https://romanialibera.ro/special/documentare/mineriadele-au-aratat-lumii-o-romanie-salbatica-si-neguvernabila-397117|url-status=live}}</ref><ref>{{Cite web|url=https://inprimalinie.org/2021/01/10/adevarul-despre-mineriada-din-19-februarie-1990/|title=Adevărul despre "mineriada" din 19 februarie 1990|first=Georgiana|last=Arsene|date=2021-01-10|access-date=2023-10-07|archive-date=2021-06-24|archive-url=https://web.archive.org/web/20210624004659/https://inprimalinie.org/2021/01/10/adevarul-despre-mineriada-din-19-februarie-1990/|url-status=live}}</ref>. ФНС после первой минериады пошёл на некоторые уступки оппозиции: 9 февраля 1990 года был создан {{нп3|Временный совет национального согласия||ro|Consiliul Provizoriu de Uniune Națională}}, в который вошли как представители ФНС, так и представители оппозиционных партий<ref name="roper"/>.

11 марта 1990 года была опубликована [[Тимишоарская прокламация]]. Её авторы, одним из которых являлся Георге Сорбан, в том числе декларировали (восьмой пункт), что бывшие члены РКП и «Секуритате» в течение следующих десяти лет не должны занимать какие-либо государственные должности. В прокламации также говорится, что ФНС является небольшой группой коммунистов-диссидентов, захватившей и монополизировавшей власть в Румынии после революции. В дальнейшем около четырёх миллионов человек подписали петицию о принятии восьмого пункта прокламации в качестве закона, однако этого так и не случилось<ref name="rekosh">Rekosh E., Romania: A Persistent Culture of Impunity, in Naomi Roht-Arriaza (ed.), Impunity and Human Rights in International Law and Practice, [[Издательство Оксфордского университета]], [[США]], 1995</ref>. 22 апреля 1990 года в Румынии началась новая волна протестов против [[неокоммунизм]]а ФНС, на этот раз — организованная студентами и преподавателями [[Бухарестский университет|Бухарестского университета]] [[голаниада]]. В этот день группа протестующих, назвавшая себя «Независимой группой за демократию», начала митинг на площади Авиаторов в Бухаресте, а позже двинулась к зданию Румынского телевидения, требуя его независимости от государства. На следующий день протестовать вышло уже до трёх тысяч человек. Власти попытались жестоко подавить протесты, но число протестующих лишь увеличивалось<ref name="Rus">{{cite book|author=Alin Rus| title=Mineriadele: Între manipulare politică și solidaritate muncitorească | year=2007| publisher=[[Editura Curtea Veche|Curtea Veche]]|isbn=978-973-669-361-8}}</ref>, достигнув к 25 апреля 1990 года, по некоторым оценкам, до 30—50 тысяч человек<ref>''[[România Liberă]]''. "Nu plecăm acasă". 8 May 1990</ref>, некоторые объявили голодовку. Поняв, что разогнать протестующих не получится, ФНС решил давить на них через телевидение, называя протестующих «хулиганами» или иными терминами<ref name="Rus"/>. 13—15 июня Голаниада была разогнана прибывшими по призыву Илиеску шахтёрами из долины Жиу, в столкновениях погибли шесть человек.

== Первое президентство Илиеску (1990—1996) ==
{{Президентство
| название              = Президентство Иона Илиеску
| изображение           = Ion Iliescu (2004) (cropped).jpg
| ширина                = 200
| подпись изображения   = Ион Илиеску в 2004 году
| партия                = [[Фронт национального спасения (Румыния)|Фронт национального спасения]] (1990—1992)<br>{{нп3|Демократический фронт национального спасения||en|Democratic National Salvation Front}} (1992)<br>независимый (1992—1996, 2000—2004)
| местопребывание правительства = [[Котрочени (дворец)|дворец Котрочени]], [[Бухарест]]
| правительство         = [[Петре Роман|Роман]]<br><small>(1989—1991)</small><br>[[Столожан, Теодор|Столожан]]<br><small>(1991—1992)</small><br>[[Вэкэрою, Николае|Вэкэрою]]<br><small>(1992—1996)</small><br>[[Нэстасе, Адриан|Нэстасе]]<br><small>(2000—2004)</small>
| выборы                = [[Президентские выборы в Румынии (1990)|1990]], [[Президентские выборы в Румынии (1992)|1992]], [[Всеобщие выборы в Румынии (2000)|2000]]
| срок1                 = 26 декабря 1989 — 29 ноября 1996
| срок2                 = 20 декабря 2000 — 20 декабря 2004
| заметки               = {{right|[[Константинеску, Эмиль|Эмиль Константинеску]] →}}
}}

== Примечания ==
{{примечания}}

[[Категория:История Румынии]]

title: Президентство Иона Илиеску

Партия: Фронт национального спасения (1990—1992) · Демократический фронт национального спасения (1992) · независимый (1992—1996, 2000—2004)

Местопребывание правительства: дворец Котрочени, Бухарест

title: Срок

Срок:
26 декабря 1989 — 29 ноября 1996
20 декабря 2000 — 20 декабря 2004