text:
# Asclepias viridis
Asclepias viridis ist eine Pflanzenart der Gattung Seidenpflanzen (Asclepias) aus der Unterfamilie der Seidenpflanzengewächse (Asclepiadoideae). Sie ist in den südlichzentralen und südöstlichen USA beheimatet.

## Merkmale

### Erscheinungsbild, Wurzel, Sprossachse und Blatt
Asclepias viridis ist eine ausdauernde krautige Pflanze, die jedes Jahr aus dem kräftigen, spindelförmigen „Wurzelstock“ neu austreibt und Wuchshöhen von 15 bis 60 cm erreicht. Eine große Pflanze bildet bis zu zehn kräftige, im Wesentlichen kahle Stängel, die selbständig aufrecht, aufsteigend oder niederliegend sind. Sie verzweigen sich direkt am Wurzelstock oder sind auch unverzweigt. Alle Pflanzenteile sondern einen weißen Milchsaft ab, wenn sie abgebrochen oder verletzt werden.
Die unregelmäßig wechselständig angeordneten Laubblätter sind in Blattstiel und Blattspreite gegliedert. Der Blattstiel ist mit einer Länge von 3 bis 10 mm relativ kurz. Die fest-häutigen Blattspreiten sind bei einer Länge von 4 bis 13 cm und einer Breite von 1 bis 6 cm eiförmig bis länglich-lanzettlich mit gespitzter bis gerundeter Spreitenbasis und gespitztem bis stumpfwinkligem äußeren Ende. Die Blattränder sind oft wellig.

### Blütenstand und Blüte
Die Blütezeit reicht von April bis August. Die Blütenstandsschäfte sind 3 bis 6 cm lang und spärlich, fein-flaumig behaart. Die doldenähnlichen Blütenstände stehen einzeln und endständig auf den Sprossachsen, oder häufiger entspringen mehrere Blütenstände seitlich an den obersten Nodien. Etwa zehn Blüten stehen eng in den Blütenständen zusammen, die einen Durchmesser 7,75 bis 12,75 cm aufweisen. Die schlanken, 1 bis 3 Zentimeter langen Blütenstiele sind spärlich sehr fein flaumig behaart.
Die zwittrige Blüte ist zygomorph, fünfzählig mit doppelter Blütenhülle. Die fünf im Wesentlichen kahlen Kelchblätter sind bei einer Länge von 4 bis 5 mm lanzettlich. Die vergleichsweise große, auffällige Blütenkrone ist radförmig und blass grün. Die Kronblattzipfel sind 1,3 bis 1,5 cm lang und gewöhnlich mit aufsteigenden Spitzen. Die Nebenkrone ist blass purpurrosafarben. Die 4 bis 6 Millimeter langen Zipfel der Nebenkrone sind kapuzenförmig; sie biegen vom Griffelkopf zunächst nach unten, dann etwa ab der Mitte der Länge wieder nach oben und die Spitzen sind gerundet-keulenförmig. Der Griffelkopf ist breit-kegelstumpfartig, etwa 2 mm lang (hoch) und 2 mm breit.

### Frucht und Same
Die Balgfrüchte stehen aufrecht auf gebogenen Stielen. Die fein flaumig behaarten bis kahlen Balgfrüchte sind bei einer Länge von 6 bis 13 cm sowie einem Durchmesser von 2 bis 3 cm breit-spindelförmig bis eiförmig und kurz geschnäbelt. Die Samen sind eiförmig und ungefähr 7 Millimeter lang. Der weiße bis gelbbraune Haarschopf ist bis 4 cm lang.

## Ökologie und Toxizität
Asclepias viridis ist wie (fast) alle Asclepias-Arten giftig. Weidetiere meiden die Pflanzen meist. Trotzdem sind Vergiftungen von Schafen dokumentiert.
Asclepias viridis gehört wie die meisten anderen nordamerikanischen Arten der Gattung Seidenpflanzen zur Nahrung der Raupen des Monarchfalters (Danaus plexippus). Die Raupen nehmen beim Fressen die in der Pflanzen enthaltenen Herzglykoside auf und speichern sie. Die Raupen werden dadurch für Vögel ungenießbar.

## Vorkommen
Asclepias viridis kommt in den US-amerikanischen Bundesstaaten Alabama, Arkansas, Florida, Georgia, Illinois, Indiana, Kansas, Kentucky, Louisiana, Mississippi, Missouri, Nebraska, Ohio, Oklahoma, South Carolina,  Tennessee, Texas und West Virginia vor.
Sie wächst in Lichtungen, Prärien, an trockenen Hängen und trockenem Kiefernödland. Die Pflanzen werden auf nahezu allen Bodentypen gefunden, ausgenommen davon sind nur tiefe sandige Böden und sehr nasse Böden. In Texas scheint sie feuchte lehmige Böden zu bevorzugen. Hier ist Asclepias viridis die häufigste Art der Gattung Asclepias.

## Taxonomie und Phylogenie
Die Erstveröffentlichung von Asclepias viridis erfolgte 1788 durch Thomas Walter.
Einige Populationen von Asclepias viridis haben eine große Variationsbreite in der Größe und Form der Laubblätter. Insgesamt gesehen ist diese Art aber recht konstant, Unterarten werden daher keine ausgeschieden.
Nach der phylogenetischen Analyse durch Fishbein et al. 2011, basierend auf nichtcodierenden Chloroplasten-DNA-Sequenzen ist Asclepias viridis die Schwesterart von Asclepias asperula.

## Belege

wikiname: dewiki

title: Asclepias viridis

in_language: de

wikitext:
<!-- Für Informationen zum Umgang mit dieser Vorlage siehe bitte [[Wikipedia:Taxoboxen]]. -->
{{Taxobox
| Taxon_Name      =
| Taxon_WissName  = Asclepias viridis
| Taxon_Rang      = Art
| Taxon_Autor     = [[Thomas Walter (Botaniker)|Walter]]
| Taxon2_Name      = Seidenpflanzen
| Taxon2_WissName  = Asclepias
| Taxon2_Rang      = Gattung
| Taxon3_WissName  = Asclepiadinae
| Taxon3_Rang      = Untertribus
| Taxon4_WissName  = Asclepiadeae
| Taxon4_Rang      = Tribus
| Taxon5_Name      = Seidenpflanzengewächse
| Taxon5_WissName  = Asclepiadoideae
| Taxon5_Rang      = Unterfamilie
| Taxon6_Name      = Hundsgiftgewächse
| Taxon6_WissName  = Apocynaceae
| Taxon6_Rang      = Familie
| Bild            = Asclepias viridis 1.jpg
| Bildbeschreibung = ''Asclepias viridis''
}}

'''''Asclepias viridis''''' ist eine [[Art (Biologie)|Pflanzenart]] der Gattung [[Seidenpflanzen]] (''Asclepias'') aus der [[Familie (Biologie)|Unterfamilie]] der [[Seidenpflanzengewächse]] (Asclepiadoideae). Sie ist in den südlichzentralen und südöstlichen [[Vereinigte Staaten|USA]] beheimatet.

== Merkmale ==
=== Erscheinungsbild, Wurzel, Sprossachse und Blatt ===
''Asclepias viridis'' ist eine [[Ausdauernde Pflanze|ausdauernde]] [[krautige Pflanze]], die jedes Jahr aus dem kräftigen, spindelförmigen „Wurzelstock“ neu austreibt und Wuchshöhen von 15 bis 60 cm erreicht. Eine große Pflanze bildet bis zu zehn kräftige, im Wesentlichen kahle [[Sprossachse|Stängel]], die selbständig aufrecht, aufsteigend oder niederliegend sind. Sie verzweigen sich direkt am Wurzelstock oder sind auch unverzweigt. Alle Pflanzenteile sondern einen weißen [[Milchsaft]] ab, wenn sie abgebrochen oder verletzt werden.

Die unregelmäßig wechselständig angeordneten [[Blatt (Pflanze)|Laubblätter]] sind in Blattstiel und Blattspreite gegliedert. Der [[Blatt (Pflanze)#Blattstiel|Blattstiel]] ist mit einer Länge von 3 bis 10 mm relativ kurz. Die fest-häutigen [[Blatt (Pflanze)#Blattspreite|Blattspreiten]] sind bei einer Länge von 4 bis 13 cm und einer Breite von 1 bis 6 cm eiförmig bis länglich-lanzettlich mit gespitzter bis gerundeter Spreitenbasis und gespitztem bis stumpfwinkligem äußeren Ende. Die Blattränder sind oft wellig.

=== Blütenstand und Blüte ===
Die [[Phänologie|Blütezeit]] reicht von April bis August. Die [[Blütenstandsstiel|Blütenstandsschäfte]] sind 3 bis 6 cm lang und spärlich, fein-flaumig behaart. Die [[dolde]]nähnlichen [[Blütenstand|Blütenstände]] stehen einzeln und endständig auf den Sprossachsen, oder häufiger entspringen mehrere Blütenstände seitlich an den obersten [[Knoten (Botanik)|Nodien]]. Etwa zehn Blüten stehen eng in den Blütenständen zusammen, die einen Durchmesser 7,75 bis 12,75 cm aufweisen. Die schlanken, 1 bis 3 Zentimeter langen [[Blütenstiel]]e sind spärlich sehr fein flaumig behaart.

Die [[Hermaphroditismus#Hermaphroditismus bei Pflanzen|zwittrige]] [[Blüte]] ist [[zygomorph]], fünfzählig mit doppelter [[Blütenhülle]]. Die fünf im Wesentlichen kahlen [[Kelchblatt|Kelchblätter]] sind bei einer Länge von 4 bis 5 mm lanzettlich. Die vergleichsweise große, auffällige [[Kronblatt|Blütenkrone]] ist radförmig und blass grün. Die Kronblattzipfel sind 1,3 bis 1,5 cm lang und gewöhnlich mit aufsteigenden Spitzen. Die [[Nebenkrone]] ist blass purpurrosafarben. Die 4 bis 6 Millimeter langen Zipfel der Nebenkrone sind kapuzenförmig; sie biegen vom [[Griffel (Botanik)|Griffelkopf]] zunächst nach unten, dann etwa ab der Mitte der Länge wieder nach oben und die Spitzen sind gerundet-keulenförmig. Der Griffelkopf ist breit-kegelstumpfartig, etwa 2 mm lang (hoch) und 2 mm breit.

=== Frucht und Same ===
Die [[Balgfrucht|Balgfrüchte]] stehen aufrecht auf gebogenen Stielen. Die fein flaumig behaarten bis kahlen Balgfrüchte sind bei einer Länge von 6 bis 13 cm sowie einem Durchmesser von 2 bis 3 cm breit-spindelförmig bis eiförmig und kurz geschnäbelt. Die [[Same (Pflanze)|Samen]] sind eiförmig und ungefähr 7 Millimeter lang. Der weiße bis gelbbraune Haarschopf ist bis 4 cm lang.

== Ökologie und Toxizität ==
''Asclepias viridis'' ist wie (fast) alle ''Asclepias''-Arten giftig. Weidetiere meiden die Pflanzen meist. Trotzdem sind Vergiftungen von Schafen dokumentiert<ref name="Smith"/>.

''Asclepias viridis'' gehört wie die meisten anderen nordamerikanischen Arten der Gattung Seidenpflanzen zur Nahrung der Raupen des [[Monarchfalter]]s (''Danaus plexippus'')<ref name="Lee"/>. Die Raupen nehmen beim Fressen die in der Pflanzen enthaltenen Herz[[glykoside]] auf und speichern sie. Die Raupen werden dadurch für Vögel ungenießbar<ref name="Hook"/>.

== Vorkommen  ==
''Asclepias viridis'' kommt in den US-amerikanischen Bundesstaaten [[Alabama]], [[Arkansas]], [[Florida]], [[Georgia]], [[Illinois]], [[Indiana]], [[Kansas]], [[Kentucky]], [[Louisiana]], [[Mississippi (Bundesstaat)|Mississippi]], [[Missouri]], [[Nebraska]], [[Ohio]], [[Oklahoma]], [[South Carolina]],  [[Tennessee]], [[Texas]] und [[West Virginia]] vor<ref name="USDA"/>.

Sie wächst in Lichtungen, [[Prärie]]n, an trockenen Hängen und trockenem Kiefernödland. Die Pflanzen werden auf nahezu allen Bodentypen gefunden, ausgenommen davon sind nur tiefe sandige [[Boden (Bodenkunde)|Böden]] und sehr nasse Böden. In Texas scheint sie feuchte lehmige Böden zu bevorzugen. Hier ist ''Asclepias viridis'' die häufigste Art der Gattung ''Asclepias''.

== Taxonomie und Phylogenie ==
Die Erstveröffentlichung von ''Asclepias viridis'' erfolgte 1788 durch [[Thomas Walter (Botaniker)|Thomas Walter]]<ref name="Walter"/>.

Einige [[Population (Biologie)|Populationen]] von ''Asclepias viridis'' haben eine große Variationsbreite in der Größe und Form der Laubblätter. Insgesamt gesehen ist diese Art aber recht konstant, Unterarten werden daher keine ausgeschieden.

Nach der [[Phylogenie|phylogenetischen Analyse]] durch Fishbein ''et al.'' 2011, basierend auf [[nichtcodierend]]en [[Chloroplasten]]-[[Chloroplasten-DNA|DNA]]-[[DNA-Sequenz|Sequenzen]] ist ''Asclepias viridis'' die Schwesterart von ''[[Asclepias asperula]]''<ref name="Fishbein"/>.

== Belege ==
=== Literatur ===
* Robert E. Woodson, Jr.: ''The North American Species of Asclepias L.'' In: ''Annals of the Missouri Botanical Garden'', Band 41, Nr. 1, 1954, S. 1–211, St. Louis, Mo.[http://www.jstor.org/stable/2394652 URL] (S. 191–193)
* Lee Davis: ''Green Milkweed Asclepias viridis Walt. Plant Symbol = ASVI2.'' [http://plants.usda.gov/plantguide/pdf/pg_asvi2.pdf USDA NRCS Plant Guide - PDF]

=== Einzelnachweise ===
<references>
<ref name="Walter">Thomas Walter, J. Frazer, J. Wenman: ''Flora Caroliniana, secundum Systema vegetabilium Linnæi digesta, characteres essentiales naturalesve et differentias veras exhibens; cum emendationibus numerosis, descriptionum antea evulgatarum adumbrationes stirpium plus mille continens, necnon generibus novis non paucis, speciebus plurimis novisq. ornata.'' Londini: Sumptibus J. Fraser Prostant venales apud J. Wenman, in Vico vulgo dicto Fleet-street, 1788. [http://www.biodiversitylibrary.org/item/38202#page/114/mode/1up Online bei www.biodiversitylibrary.org] (S. 107)</ref>
<ref name="Lee">Lee Davis: ''Green Milkweed Asclepias viridis Walt. Plant Symbol = ASVI2.'' USDA NRCS Plant Guide  [http://plants.usda.gov/plantguide/pdf/pg_asvi2.pdf PDF]</ref>
<ref name="Smith">R. A. Smith, P. Scharko, D. Bolin, & C. B. Hong: ''Intoxication of sheep exposed to Ozark milkweed (Asclepias viridis Walter).'' In: ''Veterinary and Human Toxicology'', Band 42, Nr. 6, 2000, S. 349–350, PMID 11111941.</ref>
<ref name="USDA">[http://plants.usda.gov/java/profile?symbol=asvi2 United States Department of Agriculture Plants Profile - ''Asclepias viridis Green Antelopehorn'' - USDA-Datenblatt mit Verbreitungskarte]</ref>
<ref name="Hook">Tonya Van Hook, Myron P. Zalucki: ''Oviposition by Danaus plexippus (Nymphalidae: Danainae) on Asclepias viridis in northern Florida.'' In: ''Journal of the Lepidopterists' Society'', Band 45, Teil 3, 1991, S. 215–21 [http://www.biodiversitylibrary.org/page/41137379#page/485/mode/1up PDF].</ref>
<ref name="Fishbein">Mark Fishbein, David Chuba, Chris Ellison, Roberta J. Mason-Gamer, Steven P. Lynch: ''Phylogenetic Relationships of Asclepias (Apocynaceae) Inferred from Non-coding Chloroplast DNA Sequences.'' In: ''Systematic Botany'', Band 36, Nr. 4, 2011, S. 1008–1023 {{doi|10.1600/036364411X605010}}</ref>
</references>

== Weblinks ==
{{Commonscat|Asclepias viridis|''Asclepias viridis''}}
* [http://www.wildflower.org/plants/result.php?id_plant=ASVI2 www.wildflower.org]
* [http://monarchwatch.org/bring-back-the-monarchs/milkweed/milkweed-profiles/asclepias-viridis ''Bring Back the Monarchs'']

[[Kategorie:Seidenpflanzen]]
[[Kategorie:Asclepias|viridis]]

title: Asclepias viridis

Familie: Hundsgiftgewächse (Apocynaceae)

Tribus: Asclepiadeae

Untertribus: Asclepiadinae

Gattung: Seidenpflanzen (Asclepias)

Art: Asclepias viridis


text:
# Joseph Gregor
Joseph Gregor (ur. 26 października 1888 w Czerniowcach, wówczas Austro-Węgry, obecnie Ukraina, zm. 12 października 1960 w Wiedniu) – austriacki pisarz i librecista, teatrolog i muzykolog.
Twórca działu teatralnego (1922) i filmowego (1929) w Austriackiej Bibliotece Narodowej. Autor książek dotyczących historii teatru w Wiedniu oraz opracowań biograficznych Richarda Straussa i Clemensa Kraussa. Napisał 3 libretta do oper Richarda Straussa: Dafne, Dzień pokoju i Miłość Danae.
Wraz z Reném Fülöpem-Millerem był autorem książki Amerykański teatr i kino. Dwa obrazy z dziejów kultury, wydanej w ekskluzywnej edycji Wydawnictwa Polskiego R. Wegnera (tłum. Stanisław Wasylewski, Poznań 1931).

wikiname: plwiki

title: Joseph Gregor

in_language: pl

wikitext:
{{Artysta muzyczny infobox
 |nazwa                 = Joseph Gregor
 |nazwa oryginalna      =
 |zdjęcie               = Joseph_Gregor_(1888–1960)_1927_©_Georg_Fayer_(1892–1950).jpg
 |opis zdjęcia          =
 |alt zdjęcia           =
 |imię i nazwisko       =
 |pseudonim             =
 |data urodzenia        = [[26 października]] [[1888]]
 |miejsce urodzenia     = [[Czerniowce]]
 |pochodzenie           = [[Austriacy|austriackie]]
 |data śmierci          = [[12 października]] [[1960]]
 |miejsce śmierci       = [[Wiedeń]]
 |instrument            =
 |typ głosu             =
 |gatunek               = [[muzyka poważna]]
 |zawód                 = [[muzykologia|muzykolog]]
 |aktywność             =
 |wydawnictwo           =
 |powiązania            =
 |współpracownicy       =
 |wyróżniony instrument =
 |zespół                =
 |odznaczenia           =
 |faksymile             =
 |opis faksymile        =
 |commons               = Category:Joseph Gregor
 |www                   =
}}
'''Joseph Gregor''' (ur. [[26 października]] [[1888]] w [[Czerniowce|Czerniowcach]], wówczas [[Austro-Węgry]], obecnie [[Ukraina]], zm. [[12 października]] [[1960]] w [[Wiedeń|Wiedniu]]) – [[austria]]cki [[pisarz]] i [[Libretto|librecista]], [[Teatrologia|teatrolog]] i [[Muzykologia|muzykolog]].

Twórca działu teatralnego (1922) i filmowego (1929) w [[Austriacka Biblioteka Narodowa|Austriackiej Bibliotece Narodowej]]. Autor książek dotyczących historii teatru w Wiedniu oraz opracowań biograficznych [[Richard Strauss|Richarda Straussa]] i [[Clemens Krauss|Clemensa Kraussa]]. Napisał 3 libretta do oper [[Richard Strauss|Richarda Straussa]]: ''[[Dafne (opera Straussa)|Dafne]]'', ''[[Dzień pokoju]]'' i ''[[Miłość Danae]]''<ref>{{Cytuj |tytuł = Joseph Gregor |data dostępu = 2023-06-26 |opublikowany = Oxford Reference |doi = 10.1093/oi/authority.20110803095907433;jsessionid=e35aa7db8b67b8cb3be5c68119616d98 |url = https://www.oxfordreference.com/display/10.1093/oi/authority.20110803095907433;jsessionid=E35AA7DB8B67B8CB3BE5C68119616D98 |język = en}}</ref>.

Wraz z [[René Fülöp-Miller|Reném Fülöpem-Millerem]] był autorem książki ''Amerykański teatr i kino. Dwa obrazy z dziejów kultury'', wydanej w ekskluzywnej edycji [[Wydawnictwo Polskie R. Wegnera|Wydawnictwa Polskiego R. Wegnera]] (tłum. [[Stanisław Wasylewski]], Poznań 1931){{r|Michalewska}}.

== Przypisy ==
{{Przypisy|
<ref name="Michalewska">{{cytuj pismo | autor = A. Michalewska | tytuł = Działalność wydawnicza Rudolfa Wegnera | czasopismo = Roczniki Biblioteczne | wolumin = XXII | strony = 117–135 | data = 1978}}</ref>
}}

== Bibliografia ==
* {{Cytuj stronę | nazwisko = | imię = | tytuł = Gregor, Joseph | url = http://www.oxfordmusiconline.com/grovemusic/view/10.1093/gmo/9781561592630.001.0001/omo-9781561592630-e-5000901969 | opublikowany = oxfordmusiconline.com | język = en | data dostępu = 2018-08-20}}

{{Kontrola autorytatywna}}

{{SORTUJ:Gregor, Joseph}}
[[Kategoria:Austriaccy pisarze]]
[[Kategoria:Libreciści operowi]]
[[Kategoria:Teoretycy teatru]]
[[Kategoria:Austriaccy muzykolodzy]]
[[Kategoria:Ludzie urodzeni w Czerniowcach]]
[[Kategoria:Urodzeni w 1888]]
[[Kategoria:Zmarli w 1960]]

title: Joseph Gregor

Data i miejsce urodzenia: 26 października 1888 · Czerniowce

Pochodzenie: austriackie

Data i miejsce śmierci: 12 października 1960 · Wiedeń

Gatunki: muzyka poważna

Zawód: muzykolog


text:
# Псалом 66
Псалом 66 (у масоретській нумерації — 67) — 66-й псалом із біблійної Книги псалмів. Він належить до категорії всенародної подячної пісні.

## Структура
Франк-Лотар Госсфельд і Ерік Ценґер пропонують таку концентричну структуру псалому:
- Вірш 2f: прохання про благословення і всенародне пізнання Бога
  - Вірш 4: заклик до Божої прослави всіма народами
    - Вірш 5: обґрунтування: Бог судить землю

  - Вірш 6: аклик до Божої прослави всіма народами
- Вірш 7f: урожай, прохання про благословення і всенародний страх перед Богом.

## Текст
| Вірш | Гебрейська мова                                               | Давньогрецька мова (Септуаґінта)                                                                           | Латинська мова (Вульгата)                                                                           | Українська мова (Переклад Хоменка)                                                               |
| ---- | ------------------------------------------------------------- | ---------------------------------------------------------------------------------------------------------- | --------------------------------------------------------------------------------------------------- | ------------------------------------------------------------------------------------------------ |
| 1    | לַמְנַצֵּחַ בִּנְגִינֹת, מִזְמוֹר שִׁיר                                       | Εἰς τὸ τέλος, ἐν ὕμνοις· ψαλμὸς ᾠδῆς.                                                                      | In finem, in hymnis. Psalmus cantici David.                                                         | Провідникові хору. На струнах. Псалом. Пісня.                                                    |
| 2    | אֱלֹהִים, יְחָנֵּנוּ וִיבָרְכֵנוּ; יָאֵר פָּנָיו אִתָּנוּ סֶלָה                       | ῾Ο θεὸς οἰκτιρήσαι ἡμᾶς καὶ εὐλογήσαι ἡμᾶς, ἐπιφάναι τὸ πρόσωπον αὐτοῦ ἐφ᾽ ἡμᾶς διάψαλμα                   | [Deus misereatur nostri, et benedicat nobis; illuminet vultum suum super nos, et misereatur nostri: | Нехай Бог змилосердиться над нами й благословить нас; нехай засяє лице його над нами,            |
| 3    | לָדַעַת בָּאָרֶץ דַּרְכֶּךָ; בְּכָל-גּוֹיִם, יְשׁוּעָתֶךָ                              | τοῦ γνῶναι ἐν τῇ γῇ τὴν ὁδόν σου, ἐν πᾶσιν ἔθνεσιν τὸ σωτήριόν σου.                                        | ut cognoscamus in terra viam tuam, in omnibus gentibus salutare tuum.                               | щоб знали на землі його дорогу, між усіма народами його спасіння.                                |
| 4    | יוֹדוּךָ עַמִּים אֱלֹהִים: יוֹדוּךָ, עַמִּים כֻּלָּם                             | ἐξομολογησάσθωσάν σοι λαοί, ὁ θεός, ἐξομολογησάσθωσάν σοι λαοὶ πάντες.                                     | Confiteantur tibi populi, Deus: confiteantur tibi populi omnes.                                     | Нехай народи тебе прославляють, Боже, хай прославляють тебе всі народи.                          |
| 5    | יִשְׂמְחוּ וִירַנְּנוּ, לְאֻמִּים: כִּי-תִשְׁפֹּט עַמִּים מִישֹׁר; וּלְאֻמִּים, בָּאָרֶץ תַּנְחֵם סֶלָה | εὐφρανθήτωσαν καὶ ἀγαλλιάσθωσαν ἔθνη, ὅτι κρινεῖς λαοὺς ἐν εὐθύτητι καὶ ἔθνη ἐν τῇ γῇ ὁδηγήσεις. διάψαλμα. | Lætentur et exsultent gentes, quoniam judicas populos in æquitate, et gentes in terra dirigis.      | Нехай радіють племена й веселяться, ти бо правиш народами по правді і племенами на землі керуєш. |
| 6    | יוֹדוּךָ עַמִּים אֱלֹהִים: יוֹדוּךָ, עַמִּים כֻּלָּם                             | ἐξομολογησάσθωσάν σοι λαοί, ὁ θεός, ἐξομολογησάσθωσάν σοι λαοὶ πάντες.                                     | Confiteantur tibi populi, Deus: confiteantur tibi populi omnes.                                     | Нехай народи тебе прославляють, Боже, хай прославляють тебе всі народи.                          |
| 7    | אֶרֶץ, נָתְנָה יְבוּלָהּ; יְבָרְכֵנוּ, אֱלֹהִים אֱלֹהֵינוּ                         | γῆ ἔδωκεν τὸν καρπὸν αὐτῆς· εὐλογήσαι ἡμᾶς ὁ θεὸς ὁ θεὸς ἡμῶν.                                             | Terra dedit fructum suum: benedicat nos Deus, Deus noster!                                          | Земля дала урожай свій, Бог благословив нас, Бог наш.                                            |
| 8    | יְבָרְכֵנוּ אֱלֹהִים; וְיִירְאוּ אוֹתוֹ, כָּל-אַפְסֵי-אָרֶץ                        | εὐλογήσαι ἡμᾶς ὁ θεός, καὶ φοβηθήτωσαν αὐτὸν πάντα τὰ πέρατα τῆς γῆς.                                      | Benedicat nos Deus, et metuant eum omnes fines terræ.]                                              | Хай Бог благословить нас, і хай усі краї землі його бояться!                                     |

## Використання

### Юдаїзм
- У деяких громадах, псалом читають перед вечірньою молитвою «Маарів» на моцей шабат.[6]

### Католицька церква
Святий Бенедикт Нурсійський обрав цей псалом першим псалом урочистого святкування на недільних лаудах. (Статут Бенедикта, XII розділ). У певній кількості абатств, які підтримують цю традицію, недільне Богослужіння завжди починається з цього псалому. Святий Бенедикт також постановив виконувати псалом під час лаудів тижня (XIII розділ). Однак пізніше інші псалми замінили 66 псалом, за винятком неділі; таким чином, всі 150 псалмів читаються щотижня.
Псалом 66 часто з'являється у католицькій літургії. Він є однією з чотирьох вступних молитов щоденного Богослужіння і читається на вечірніх в середу другого тижня і на лаудах у вівторок третього тижня.
Псалом читаються під час декількох мес протягом року: через тему універсальності благодаті, яка надана Богові, псалом запропонований для використання у п'ятницю третього тижня Адвенту та під час октави Різдва Діви Марії. Він також зустрічається у 20-ту неділю року A, 6-ту неділю Великодня року C та середу 4-го тижня Великодня.

### Англіканська церква
Псалом читають читатися як піснеспівів під час вечірньої молитви в англіканській літургії.

### Лютеранська церква
Також слід зазначити парафраз Мартіна Лютера, який особливо використовується в лютеранських церквах. У попередніх пісенниках вона була покладена на музику старовинного хоралу «Es wolle Gott uns gnädig sein», новий лютеранський пісенник подає новішу мелодію «Elvet Banks».

## Музичне використання
Музичні композиції цього псалому були написані Самюелем Адлером, Чарлзом Айвзом і Томасом Таллісом та іншими композиторами.

wikiname: ukwiki

title: Псалом 66

in_language: uk

wikitext:
{{Музична композиція|Назва=Псалом 66|Оригінальна назва=|Зображення=A shiviti, Denmark.jpg|thumbnail|Зображення підпис=Псалом 66, написаний у формі [[Менора|менори]]|Текст=[[Книга псалмів]]|Мова тексту=[[Гебрейська мова]] (оригінал)}}
'''Псалом 66''' (у [[Масорети|масоретській нумерації]] — 67) — 66-й [[Книга Псалмів|псалом]] із [[Біблія|біблійної]] [[Книга псалмів|Книги псалмів]]. Він належить до категорії всенародної подячної пісні.

== Структура ==
Франк-Лотар Госсфельд і Ерік Ценґер пропонують таку [[Концентричність|концентричну]] структуру псалому:<ref>Frank-Lothar Hossfeld, Erich Zenger, ''Psalmen 51-100'', 234f.</ref>

* Вірш 2f: прохання про благословення і всенародне пізнання Бога
** Вірш 4: заклик до Божої прослави всіма народами
*** Вірш 5: обґрунтування: Бог судить землю
** Вірш 6: аклик до Божої прослави всіма народами
* Вірш 7f: урожай, прохання про благословення і всенародний страх перед Богом.

== Текст ==
{| class="wikitable centre"
! width="5%" |Вірш
! scope="col" width="18%" |[[Гебрейська мова]]<ref>L’original hébreu provient du site [http://www.sefarim.fr/Hagiographes_Psaumes_137_1.aspx Sefarim], du grand [[rabbinat]] de France.</ref>
![[Давньогрецька мова]] ([[Септуаґінта|Септуаґінта)]]<ref>{{Cite web|title=ΨΑΛΜΟΙ 66|url=https://www.bibelwissenschaft.de/online-bibeln/septuaginta-lxx/lesen-im-bibeltext/bibel/text/lesen/stelle/19/660001/669999/ch/8e8fd00d9b01f031188d4991cb1b60c1/|website=www.bibelwissenschaft.de|accessdate=2020-01-11|last=|first=|date=|publisher=|language=}}</ref>
![[Латинська мова]] ([[Вульгата]])<ref>{{Cite web|title=Vulgate: Psalms: Psalms Chapter 66|url=https://www.sacred-texts.com/bib/vul/psa066.htm|website=www.sacred-texts.com|accessdate=2020-01-11}}</ref>
! width="28%" |[[Українська мова]] ([[Хоменко Іван Софронович|Переклад Хоменка]])<ref>{{Cite web|title=Святе Письмо онлайн - Knyha Site|url=http://bibliya.in.ua/index.php/site/knyha?k=psal|website=web.archive.org|date=2016-10-17|accessdate=2019-08-09|archive-date=2016-10-17|archive-url=https://web.archive.org/web/20161017092545/http://bibliya.in.ua/index.php/site/knyha?k=psal}}</ref>
|-
| align="center" |1
| align="right" |לַמְנַצֵּחַ בִּנְגִינֹת, מִזְמוֹר שִׁיר
|Εἰς τὸ τέλος, ἐν ὕμνοις· ψαλμὸς ᾠδῆς.
|In finem, in hymnis. Psalmus cantici David.
|''Провідникові хору. На струнах. Псалом. Пісня.''
|-
| align="center" |2
| align="right" |אֱלֹהִים, יְחָנֵּנוּ וִיבָרְכֵנוּ; יָאֵר פָּנָיו אִתָּנוּ סֶלָה
|῾Ο θεὸς οἰκτιρήσαι ἡμᾶς καὶ εὐλογήσαι ἡμᾶς, ἐπιφάναι τὸ πρόσωπον αὐτοῦ ἐφ᾽ ἡμᾶς διάψαλμα
|[Deus misereatur nostri, et benedicat nobis; illuminet vultum suum super nos, et misereatur nostri:
|Нехай Бог змилосердиться над нами й благословить нас; нехай засяє лице його над нами,
|-
| align="center" |3
| align="right" |לָדַעַת בָּאָרֶץ דַּרְכֶּךָ; בְּכָל-גּוֹיִם, יְשׁוּעָתֶךָ
|τοῦ γνῶναι ἐν τῇ γῇ τὴν ὁδόν σου, ἐν πᾶσιν ἔθνεσιν τὸ σωτήριόν σου.
|ut cognoscamus in terra viam tuam, in omnibus gentibus salutare tuum.
|щоб знали на землі його дорогу, між усіма народами його спасіння.
|-
| align="center" |4
| align="right" |יוֹדוּךָ עַמִּים אֱלֹהִים: יוֹדוּךָ, עַמִּים כֻּלָּם
|ἐξομολογησάσθωσάν σοι λαοί, ὁ θεός, ἐξομολογησάσθωσάν σοι λαοὶ πάντες.
|Confiteantur tibi populi, Deus: confiteantur tibi populi omnes.
|Нехай народи тебе прославляють, Боже, хай прославляють тебе всі народи.
|-
| align="center" |5
| align="right" |יִשְׂמְחוּ וִירַנְּנוּ, לְאֻמִּים: כִּי-תִשְׁפֹּט עַמִּים מִישֹׁר; וּלְאֻמִּים, בָּאָרֶץ תַּנְחֵם סֶלָה
|εὐφρανθήτωσαν καὶ ἀγαλλιάσθωσαν ἔθνη, ὅτι κρινεῖς λαοὺς ἐν εὐθύτητι καὶ ἔθνη ἐν τῇ γῇ ὁδηγήσεις. διάψαλμα.
|Lætentur et exsultent gentes, quoniam judicas populos in æquitate, et gentes in terra dirigis.
|Нехай радіють племена й веселяться, ти бо правиш народами по правді і племенами на землі керуєш.
|-
| align="center" |6
| align="right" |יוֹדוּךָ עַמִּים אֱלֹהִים: יוֹדוּךָ, עַמִּים כֻּלָּם
|ἐξομολογησάσθωσάν σοι λαοί, ὁ θεός, ἐξομολογησάσθωσάν σοι λαοὶ πάντες.
|Confiteantur tibi populi, Deus: confiteantur tibi populi omnes.
|Нехай народи тебе прославляють, Боже, хай прославляють тебе всі народи.
|-
| align="center" |7
| align="right" |אֶרֶץ, נָתְנָה יְבוּלָהּ; יְבָרְכֵנוּ, אֱלֹהִים אֱלֹהֵינוּ
|γῆ ἔδωκεν τὸν καρπὸν αὐτῆς· εὐλογήσαι ἡμᾶς ὁ θεὸς ὁ θεὸς ἡμῶν.
|Terra dedit fructum suum: benedicat nos Deus, Deus noster!
|Земля дала урожай свій, Бог благословив нас, Бог наш.
|-
| align="center" |8
| align="right" |יְבָרְכֵנוּ אֱלֹהִים; וְיִירְאוּ אוֹתוֹ, כָּל-אַפְסֵי-אָרֶץ
|εὐλογήσαι ἡμᾶς ὁ θεός, καὶ φοβηθήτωσαν αὐτὸν πάντα τὰ πέρατα τῆς γῆς.
|Benedicat nos Deus, et metuant eum omnes fines terræ.]
|Хай Бог благословить нас, і хай усі краї землі його бояться!
|-
|}

== Використання ==

=== Юдаїзм ===

* У деяких громадах, псалом читають перед вечірньою молитвою «Маарів» на моцей шабат.<ref>The Complete Artscroll Siddur page 594</ref>

=== Католицька церква ===
Святий [[Бенедикт Нурсійський]] обрав цей псалом першим псалом урочистого святкування на недільних лаудах. ([[Статут Бенедикта]], XII розділ).<ref name="gueranger">Traduction par Dom [[Prosper Guéranger]] (Abbaye Saint-Pierre de Solesmes, réimpression 2007) p. 40 - 41.</ref> У певній кількості абатств, які підтримують цю традицію, недільне Богослужіння завжди починається з цього псалому. Святий Бенедикт також постановив виконувати псалом під час лаудів тижня (XIII розділ).<ref>''Psautier latin-français du bréviaire monastique'', p. 108, 1938/2003</ref> Однак пізніше інші псалми замінили 66 псалом, за винятком неділі; таким чином, всі 150 псалмів читаються щотижня.<ref>''ibid.'' ''Psautier latin-français du bréviaire monastique''</ref>

Псалом 66 часто з'являється у католицькій літургії. Він є однією з чотирьох вступних молитов щоденного Богослужіння і читається на [[Вечірня|вечірніх]] в середу другого тижня і на лаудах у вівторок третього тижня.<ref>The main cycle of liturgical prayers takes place over four weeks.</ref>

Псалом читаються під час декількох [[Меса (богослужіння)|мес]] протягом року: через тему універсальності благодаті, яка надана Богові, псалом запропонований для використання у п'ятницю третього тижня [[Адвент|Адвенту]] та під час октави Різдва [[Діва Марія|Діви Марії]]. Він також зустрічається у 20-ту неділю року A, 6-ту неділю [[Великдень|Великодня]] року C та середу 4-го тижня Великодня.<ref>The cycle of Sunday Mass readings takes place over three years.</ref>

=== Англіканська церква ===
Псалом читають читатися як піснеспівів під час вечірньої молитви в [[Англіканська церква|англіканській]] [[Літургія|літургії]].

=== Лютеранська церква ===
Також слід зазначити [[парафраз]] [[Мартін Лютер|Мартіна Лютера]], який особливо використовується в [[Лютеранство|лютеранських]] церквах. У попередніх пісенниках вона була покладена на музику старовинного [[Хорал|хоралу]] «''Es wolle Gott uns gnädig sein''», новий лютеранський пісенник подає новішу мелодію «''Elvet Banks''».

== Музичне використання ==
Музичні композиції цього псалому були написані Самюелем Адлером,<ref>[http://www.samuelhadler.com/choral ''Samuel Adler - Works'' "Psalm 67" on samuelhadler.com]</ref> [[Чарлз Айвз|Чарлзом Айвзом]] і [[Томас Талліс|Томасом Таллісом]] та іншими композиторами.

== Примітки ==
{{Reflist}}

== Джерела ==
* [http://www.my-bible.info/biblio/ukrainskaya-bibliya/index.html Переклад Біблії Івана Огієнка]
* {{ChoralWiki|Psalm 67|Vertonungen zu Psalm 67}}
* [[scores:Category:Pieces_with_text_from_Psalm_67|Псалом 66 на різних мовах і в інтерпретаціях різних композиторів]]
{{Псалми}}
{{Бібліоінформація}}
[[Категорія:Псалми]]

title: Псалом 66

Текст: Книга псалмів

Мова: Гебрейська мова (оригінал)


text:
# Теорема Барбашина — Красовського
У теорії звичайних диференціальних рівнянь теоре́ма Барба́шина — Красо́вського (також при́нцип інваріа́нтності ЛаСа́ля; англ. LaSalle's invariance principle) дає достатні умови асимптотичної стійкості нульового розв'язку системи звичайних диференціальних рівнянь. Загальне твердження було незалежно доведене М. М. Красовським та Д. П. ЛаСалєм. В англомовних джерелах результат відомий під назвою принцип інваріантності ЛаСаля (англ. LaSalle's invariance principle), тоді як в українській (та радянській) літературі здебільшого вживається термін теорема Красовського, або теорема Барбашина-Красовського.

## Постановка
Стан системи у фазовому просторі {\displaystyle \mathbb {R} ^{n}} (де {\displaystyle n\in \mathbb {N} }) в час {\displaystyle t\in \mathbb {R} } даний точкою {\displaystyle {\vec {x}}(t)=(x_{1}(t),x_{2}(t),\dots ,x_{n}(t))}, де {\displaystyle x_{1},x_{2},\dots ,x_{n}} диференційовні функції. Розглянемо систему звичайних диференціальних рівнянь {\displaystyle {\dot {\vec {x}}}(t)=f({\vec {x}}(t))}, де {\displaystyle f:\mathbb {R} ^{n}\to \mathbb {R} ^{n}} неперервна функція, {\displaystyle f({\vec {x}}(t))={\frac {d}{dt}}{\vec {x}}(t)}. Систему можна коротко записати як {\displaystyle {\dot {\vec {x}}}=f({\vec {x}})}. Припустимо що  {\displaystyle {\vec {0}}\in \mathbb {R} ^{n}} є точкою рівноваги системи, тобто {\displaystyle f({\vec {0}})={\vec {0}}}.

## Теорема Барбашина — Красовського
Якщо існує додатно визначена нескінченно велика функція {\displaystyle V({\vec {x}})} похідна від якої по часу {\displaystyle {\frac {dV}{dt}}} вздовж траєкторій системи {\displaystyle {\dot {\vec {x}}}=f({\vec {x}})} є від'ємно-сталою (тобто {\displaystyle {\frac {dV}{dt}}\leq 0} повсюди), причому рівність {\displaystyle {\frac {d}{dt}}V({\vec {x}})=0} можлива на монжині, яка не містить цілих траєкторій, крім точки {\displaystyle {\vec {x}}={\vec {0}}}, то нульовий розв'язок системи рівнянь {\displaystyle {\dot {\vec {x}}}=f({\vec {x}})} стійкий в цілому.

## Принцип інваріантності ЛаСаля
Нехай {\displaystyle V({\vec {x}})} скалярна функція з неперервними частковими похідними повсюди яка також задовольняє
1. {\displaystyle V({\vec {x}})>0} коли {\displaystyle {\vec {x}}\neq {\vec {0}}},
2. {\displaystyle {\dot {V}}({\vec {x}})\leq 0} повсюди,
3. {\displaystyle V({\vec {x}})\to \infty } з тим як {\displaystyle ||{\vec {x}}||\to \infty }.

Якщо рівність {\displaystyle {\dot {V}}({\vec {x}})\equiv \nabla V\cdot f({\vec {x}})=0} можлива на монжині, яка не містить цілих траєкторій, крім точки {\displaystyle {\vec {x}}={\vec {0}}}, то нульовий розв'язок системи рівнянь {\displaystyle {\dot {\vec {x}}}=f({\vec {x}})} стійкий в цілому.

## Оригінальні статті
- (en) LaSalle J. P. Some extensions of Liapunov's second method, IRE Transactions on Circuit Theory, CT-7, pp. 520–527, 1960. — Загальне твердження.
- (ru) Барбашин Е. А., Красовский Н. Н. Об устойчивости движения в целом, 1952. — Окремий випадок.
- (ru) Красовский Н. Н. Некоторые задачи теории устойчивости движения, 1959. — Загальне твердження.

title: Теорема Барбашина — Красовського

wikitext:
У теорії [[Звичайні диференціальні рівняння|звичайних диференціальних рівнянь]] '''теоре́ма Барба́шина — Красо́вського''' (також '''при́нцип інваріа́нтності ЛаСа́ля'''; {{lang-en|LaSalle's invariance principle}}) дає [[Необхідна і достатня умова|достатні умови]] [[Стійкість (динамічні системи)|асимптотичної стійкості]] нульового розв'язку системи [[Звичайні диференціальні рівняння|звичайних диференціальних рівнянь]].<ref name=perestyuk>М. О. Перестюк, О. С. Чернікова. [http://mechmat.univ.kiev.ua/dload/pos/teor_stij.pdf''Теорія стійкості''] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160304224308/http://mechmat.univ.kiev.ua/dload/pos/teor_stij.pdf |date=4 березня 2016 }}, §3. Узагальнення теореми Ляпунова про асимптотичну стійкість, §4. Узагальнення третьої теореми Ляпунова.</ref> Загальне твердження було незалежно доведене {{нп|Миколай Красовський|М. М. Красовським|ru|Красовский, Николай Николаевич}}<ref name=krasovskii>Красовский Н. Н. [http://ikfia.ysn.ru/images/doc/Obknoven_differ_uravneniya/Krasovskij1959ru.pdf ''Некоторые задачи теории устойчивости движения''] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20151119183337/http://ikfia.ysn.ru/images/doc/Obknoven_differ_uravneniya/Krasovskij1959ru.pdf |date=19 листопада 2015 }}, 1959. {{ref-ru}}</ref> та [[Джозеф П'єр ЛаСаль|Д. П. ЛаСалєм]]<ref name=lasalle>[[Джозеф П'єр ЛаСаль|LaSalle, J.P.]] [https://web.archive.org/web/20190430182452/http://www.math.psu.edu/treluga/511/LaSalle1960.pdf ''Some extensions of Liapunov's second method''], IRE Transactions on Circuit Theory, CT-7, pp. 520-527, 1960. {{ref-en}}</ref>. В англомовних джерелах результат відомий під назвою ''принцип інваріантності ЛаСаля'' ({{lang-en|LaSalle's invariance principle}}), тоді як в українській (та радянській) літературі здебільшого вживається термін ''теорема Красовського'', або ''теорема Барбашина-Красовського''.

== Постановка ==
Стан системи у фазовому просторі <math>\R^n</math> (де <math>n \in \N</math>) в час <math>t \in \R</math> даний точкою <math>\vec{x}(t)=( x_1(t), x_2(t), \dots, x_n(t) )</math>, де <math>x_1, x_2, \dots, x_n</math> [[Диференційовна функція|диференційовні функції]]. Розглянемо систему звичайних диференціальних рівнянь <math>\dot{\vec{x}}(t) = f(\vec{x}(t))</math>, де <math>f:\R^n \to \R^n</math> [[неперервна функція]], <math>f(\vec{x}(t)) =  \frac{d}{dt}\vec{x}(t)</math>. Систему можна коротко записати як <math>\dot{\vec{x}} = f(\vec{x})</math>. Припустимо що  <math>\vec{0} \in \mathbb{R}^n</math> є точкою рівноваги системи, тобто <math>f(\vec{0}) = \vec{0}</math>.

== Теорема Барбашина — Красовського ==
Якщо існує {{нп|додатно визначена функція|додатно визначена||positive-definite function}} нескінченно велика функція <math>V(\vec{x})</math> [[Повна похідна|похідна]] від якої по часу <math>\frac{dV}{dt}</math> вздовж траєкторій системи <math>\dot{\vec{x}} = f(\vec{x})</math> є від'ємно-сталою (тобто <math>\frac{dV}{dt} \leq 0</math> повсюди), причому рівність <math>\frac{d}{dt}V(\vec{x}) = 0</math> можлива на монжині, яка не містить цілих траєкторій, крім точки <math>\vec{x} = \vec{0}</math>, то нульовий розв'язок системи рівнянь <math>\dot{\vec{x}} = f(\vec{x})</math> [[стійкість в цілому|стійкий в цілому]].

== Принцип інваріантності ЛаСаля ==
Нехай <math>V(\vec{x})</math> [[Числова функція|скалярна функція]] з [[Неперервна функція|неперервними]] [[Часткова похідна|частковими похідними]] повсюди яка також задовольняє
# <math>V(\vec{x}) > 0 </math> коли <math>\vec{x} \neq \vec{0}</math>,
# <math>\dot{V}(\vec{x}) \leq 0</math> повсюди,
# <math>V(\vec{x}) \to \infty </math> з тим як <math>||\vec{x}|| \to \infty </math>.
Якщо рівність <math>\dot{V}(\vec{x}) \equiv \nabla V \cdot f(\vec{x}) = 0</math> можлива на монжині, яка не містить цілих траєкторій, крім точки <math>\vec{x} = \vec{0}</math>, то нульовий розв'язок системи рівнянь <math>\dot{\vec{x}} = f(\vec{x})</math> [[стійкість в цілому|стійкий в цілому]].

== Див. також ==
* [[Функція Ляпунова]]
* [[Теорія стійкості]]

== Примітки ==
{{reflist}}

== Оригінальні статті ==
* {{lng|en}} ''[[Джозеф П'єр ЛаСаль|LaSalle J. P.]]'' [https://web.archive.org/web/20190430182452/http://www.math.psu.edu/treluga/511/LaSalle1960.pdf Some extensions of Liapunov's second method], IRE Transactions on Circuit Theory, CT-7, pp. 520–527, 1960. — Загальне твердження.
* {{lng|ru}} ''Барбашин Е. А., Красовский Н. Н.'' Об устойчивости движения в целом, 1952. — Окремий випадок.
* {{lng|ru}} ''Красовский Н. Н.'' [https://web.archive.org/web/20151119183337/http://ikfia.ysn.ru/images/doc/Obknoven_differ_uravneniya/Krasovskij1959ru.pdf Некоторые задачи теории устойчивости движения], 1959. — Загальне твердження.

== Посилання ==
* ''[[Самойленко Анатолій Михайлович|Самойленко А. М.]], Кривошея С. А., Перестюк Н. А.'' Диференціальні рівняння у прикладах і задачах. — {{К.}} : Вища школа, 1994.
* ''Перестюк М. О., Чернікова О. С.'' [https://web.archive.org/web/20160304224308/http://mechmat.univ.kiev.ua/dload/pos/teor_stij.pdf Теорія стійкості].

{{^}}{{портали|Математика}}

[[Категорія:Диференціальні рівняння]]
[[Категорія:1952 у науці]]
[[Категорія:1959 у науці]]
[[Категорія:1960 у науці]]


text:
# Alexander Esway
Alexander E. Esway, in Frankreich: Alexandre Esway (* 20. Januar 1895 als Sandor Ezry in Hajdúszoboszló bei Debreczin, Österreich-Ungarn; † 23. August 1947 in Saint-Tropez, Frankreich) war ein ungarischstämmiger Filmregisseur mit internationaler Karriere.

## Leben und Wirken
Über Esways Werdegang ist wenig bekannt. Offensichtlich hat er in jungen Jahren als Journalist gearbeitet und war in dieser Funktion schon im Laufe der frühen 1920er Jahre nach Deutschland gekommen. Bei einer Reise mit seiner sieben Jahre jüngeren deutschen Ehefrau Hedwig von Liverpool nach New York in der Weihnachtszeit 1923 gab er auf der Passagierliste Berlin als Wohnort an.
Wenig später erlernte er in der deutschen Hauptstadt das Regiehandwerk. Schließlich überantwortete ihm Reinhold Schünzel in seiner Funktion als Filmproduzent im Herbst 1927 (Drehzeit: Oktober bis Dezember) die Regie zu dem Film Herkules Maier. Schünzel selbst übernahm dort die Hauptrolle. Im darauffolgenden Jahr beteiligte sich Esway an Drehbüchern zu zwei deutschen Stummfilmen, ehe er zum Jahresbeginn 1929 nach Großbritannien übersiedelte. Dort inszenierte er, mit einem Briten an seiner Seite, eine romantische Komödie für den Produzenten Michael Balcon.
Seinen Tonfilmeinstand gab Esway im Juni 1930 mit dem Film Children of Chance. Die zeitgleich hergestellte, deutschsprachige Version, die erst im Dezember 1931 ihre deutsche Premiere (in München) haben sollte, erhielt den Titel Kinder des Glücks und hatte Dina Gralla, Kurt Vespermann und Wera Engels in den Hauptrollen. Esways nächste Arbeit war der Krimi Shadows. Im Anschluss daran übersiedelte er nach Paris, wo er die französische Fassung der deutschen Edgar-Wallace-Verfilmung Der Hexer inszenierte. Anschließend stellte man ihn dem jungen Regiedebütanten Billy Wilder bei dessen Einstand Mauvaise graine zur Seite. Gleich darauf ging er erneut nach London. Seine folgenden Inszenierungen in der britischen wie in der französischen Hauptstadt bis 1939 waren keine nennenswerten Arbeiten, obwohl ihm eine Reihe prominenter französischer Künstler, darunter Fernandel, Raimu und Louis Jouvet, zur Verfügung stand.
Der Ausbruch des Zweiten Weltkriegs beendete Esways Regietätigkeit vorübergehend, und er setzte sich nach der Besetzung des Landes durch deutsche Truppen in die unbesetzte Zone ab. Esway ließ sich in Marseille nieder und versuchte dort ein Visum für die USA zu bekommen, wohin er bereits im April 1931 und im März 1936 eingereist war. Erst spät gelang ihm die Flucht. Am 20. Mai 1942 kreuzte Esway von Casablanca aus mit einem Schiff den Atlantik und erreichte erst einen vollen Monat später New York. In Hollywood war er am Drehbuch zu dem französischen Widerstands- und Freiheitsdrama The Cross of Lorraine beteiligt. Seine einzige US-Regiearbeit 1945 blieb völlig unbeachtet.
Gleich nach Kriegsende 1945 kehrte Esway nach Frankreich zurück und drehte noch zwei Filme, von denen nur der erste, das von den Kriegsereignissen der unmittelbaren Vergangenheit beeinflusste Befreiungs- und Fallschirmspringerdrama Le bataillon du ciel, herausragt. Die Uraufführung seiner letzten Arbeit, L’idole, mit dem jungen Yves Montand in der männlichen Hauptrolle, hat er nicht mehr erlebt. Esway starb im Sommer 1947 im südfranzösischen Saint-Tropez.

## Filmografie
als Regisseur, wenn nicht anders angegeben
- 1927: Herkules Maier
- 1928: Die Dame mit der Maske (nur Kodrehbuch, Koproduktionsleitung)
- 1928: Einladung zum Nachtessen (nur Drehbuch)
- 1929: Taxi for Two (Koregie, Drehbuch)
- 1930: Children of Chance (auch deutsche Version: Kinder des Glücks)
- 1931: Shadows (auch Produktion)
- 1932: Le jugement de minuit (Koregie)
- 1933: Une vie perdue
- 1934: Mauvaise graine (Koregie mit Billy Wilder)
- 1934: It’s a Bet
- 1935: Music Hath Charms
- 1936: Conquest of the Air (Koregie)
- 1936: Thunder in the City (nur Koproduktion)
- 1937: Hercule (Koregie)
- 1938: Barnabé
- 1938: Education de prince
- 1939: Monsieur Brotonneau
- 1939: L’homme qui cherche la vérité
- 1939: Quartier latin (Koregie, ungenannt)
- 1943: The Cross of Lorraine (nur Kodrehbuch)
- 1945: Steppin’ in Society
- 1945: Le bataillon du ciel
- 1947: L’idole

title: Alexander Esway

wikitext:
[[Datei:Alexander Esway.jpg|mini|Alexander Esway (1936)]]
'''Alexander E. Esway''', in Frankreich: '''Alexandre Esway''' (* [[20. Januar]] [[1895]]<ref name="Weniger">Lt. Filmarchiv [[Kay Weniger]]. Das meist zu lesende Geburtsjahr 1898 ist falsch.</ref> als ''Sandor Ezry''<ref name="Weniger"/> in [[Hajdúszoboszló]]<ref name="Weniger"/> bei [[Debreczin]]<ref>Der oftmals zu lesende Geburtsort Budapest ist falsch.</ref>, [[Österreich-Ungarn]]; † [[23. August]] [[1947]] in [[Saint-Tropez]], [[Frankreich]]) war ein ungarischstämmiger [[Filmregisseur]] mit internationaler Karriere.

== Leben und Wirken ==
Über Esways Werdegang ist wenig bekannt. Offensichtlich hat er in jungen Jahren als [[Journalist]] gearbeitet und war in dieser Funktion schon im Laufe der frühen 1920er Jahre nach [[Deutschland]] gekommen. Bei einer Reise mit seiner sieben Jahre jüngeren deutschen Ehefrau Hedwig von [[Liverpool]] nach [[New York City|New York]] in der Weihnachtszeit 1923 gab er auf der Passagierliste [[Berlin]] als Wohnort an.

Wenig später erlernte er in der deutschen Hauptstadt das Regiehandwerk. Schließlich überantwortete ihm [[Reinhold Schünzel]] in seiner Funktion als Filmproduzent im Herbst 1927 (Drehzeit: Oktober bis Dezember) die Regie zu dem Film ''[[Herkules Maier]]''. Schünzel selbst übernahm dort die Hauptrolle. Im darauffolgenden Jahr beteiligte sich Esway an Drehbüchern zu zwei deutschen Stummfilmen, ehe er zum Jahresbeginn 1929 nach [[Vereinigtes Königreich|Großbritannien]] übersiedelte. Dort inszenierte er, mit einem Briten an seiner Seite, eine romantische Komödie für den Produzenten [[Michael Balcon]].

Seinen Tonfilmeinstand gab Esway im Juni 1930 mit dem Film ''Children of Chance''. Die zeitgleich hergestellte, deutschsprachige Version, die erst im Dezember 1931 ihre deutsche Premiere (in [[München]]) haben sollte, erhielt den Titel ''Kinder des Glücks'' und hatte [[Dina Gralla]], [[Kurt Vespermann]] und [[Wera Engels]] in den Hauptrollen. Esways nächste Arbeit war der Krimi ''Shadows''. Im Anschluss daran übersiedelte er nach [[Paris]], wo er die französische Fassung der deutschen [[Edgar Wallace|Edgar-Wallace]]-Verfilmung ''[[Der Hexer (1932)|Der Hexer]]'' inszenierte. Anschließend stellte man ihn dem jungen Regiedebütanten [[Billy Wilder]] bei dessen Einstand ''[[Mauvaise graine]]'' zur Seite. Gleich darauf ging er erneut nach [[London]]. Seine folgenden Inszenierungen in der britischen wie in der französischen Hauptstadt bis 1939 waren keine nennenswerten Arbeiten, obwohl ihm eine Reihe prominenter französischer Künstler, darunter [[Fernandel]], [[Raimu]] und [[Louis Jouvet]], zur Verfügung stand.

Der Ausbruch des [[Zweiter Weltkrieg|Zweiten Weltkriegs]] beendete Esways Regietätigkeit vorübergehend, und er setzte sich nach der Besetzung des Landes durch deutsche Truppen in die unbesetzte Zone ab. Esway ließ sich in [[Marseille]] nieder und versuchte dort ein Visum für die USA zu bekommen, wohin er bereits im April 1931 und im März 1936 eingereist war. Erst spät gelang ihm die Flucht. Am 20. Mai 1942 kreuzte Esway von [[Casablanca]] aus mit einem Schiff den Atlantik und erreichte erst einen vollen Monat später [[New York City|New York]]. In [[Hollywood]] war er am Drehbuch zu dem französischen Widerstands- und Freiheitsdrama ''The Cross of Lorraine'' beteiligt. Seine einzige US-Regiearbeit 1945 blieb völlig unbeachtet.

Gleich nach Kriegsende 1945 kehrte Esway nach Frankreich zurück und drehte noch zwei Filme, von denen nur der erste, das von den Kriegsereignissen der unmittelbaren Vergangenheit beeinflusste Befreiungs- und Fallschirmspringerdrama ''Le bataillon du ciel'', herausragt. Die Uraufführung seiner letzten Arbeit, ''L’idole'', mit dem jungen [[Yves Montand]] in der männlichen Hauptrolle, hat er nicht mehr erlebt. Esway starb im Sommer 1947 im [[Südfrankreich|südfranzösischen]] Saint-Tropez.

== Filmografie ==
''als Regisseur, wenn nicht anders angegeben''

* 1927: [[Herkules Maier]]
* 1928: [[Die Dame mit der Maske (1928)|Die Dame mit der Maske]] (nur Kodrehbuch, Koproduktionsleitung)
* 1928: Einladung zum Nachtessen (nur Drehbuch)
* 1929: Taxi for Two (Koregie, Drehbuch)
* 1930: Children of Chance (auch deutsche Version: Kinder des Glücks)
* 1931: Shadows (auch Produktion)
* 1932: Le jugement de minuit (Koregie)
* 1933: Une vie perdue
* 1934: [[Mauvaise graine]] (Koregie mit Billy Wilder)
* 1934: It’s a Bet
* 1935: Music Hath Charms
* 1936: Conquest of the Air (Koregie)
* 1936: Thunder in the City (nur Koproduktion)
* 1937: Hercule (Koregie)
* 1938: Barnabé
* 1938: Education de prince
* 1939: Monsieur Brotonneau
* 1939: L’homme qui cherche la vérité
* 1939: Quartier latin (Koregie, ungenannt)
* 1943: The Cross of Lorraine (nur Kodrehbuch)
* 1945: Steppin’ in Society
* 1945: Le bataillon du ciel
* 1947: L’idole

== Anmerkungen ==
<references />

== Weblinks ==
* {{IMDb|nm0261971}}

{{Normdaten|TYP=p|GND=126240280|LCCN=no2001048860|VIAF=7041711}}

{{SORTIERUNG:Esway, Alexander}}
[[Kategorie:Filmregisseur]]
[[Kategorie:Drehbuchautor]]
[[Kategorie:Geboren 1895]]
[[Kategorie:Gestorben 1947]]
[[Kategorie:Mann]]

{{Personendaten
|NAME=Esway, Alexander
|ALTERNATIVNAMEN=Ezry, Sandor (Geburtsname)
|KURZBESCHREIBUNG=ungarischstämmiger Filmregisseur
|GEBURTSDATUM=20. Januar 1895
|GEBURTSORT=[[Hajdúszoboszló]], Ungarn
|STERBEDATUM=23. August 1947
|STERBEORT=[[Saint-Tropez]], Frankreich
}}


text:
# Bouchard d'Avesnes (1251-1296)
Pour les articles homonymes, voir Bouchard, Bouchard d'Avesnes et Davesne.
Bouchard d'Avesnes, né le 26 mai 1251, mort le 29 novembre 1296, fut le 65e évêque de Metz de 1282 à 1296.

## Début de carrière
Cinquième fils de Jean d'Avesnes (fils de Bouchard d'Avesnes et de Marguerite de Constantinople) et d'Alix, sœur de Guillaume II de Hollande, il est le frère de Jean Ier, comte de Hainaut, de Hollande et de Zélande.
Il est chanoine de Cambrai et prévôt du chapitre de Saint-Lambert de Liège. Il intervient dans une querelle qui secoue le pays liégeois. Née d'un prétexte insignifiant, la guerre de la Vache oppose seigneurs et gens du peuple, jusqu'à l'intervention d'étrangers Flamands, Namurois, Brabançons, Luxembourgeois. Les bourgeois de Liège, connaissant le caractère énergique de Bouchard le nomment mambour, (rôle de meneur, de protecteur) et Bouchard organisa la résistance.

## Évêque de Metz
Jean d'Enghien prince-évêque de Liège meurt en 1281. Une partie du clergé choisit pour lui succéder Bouchard, l'autre préfère Guillaume d'Auvergne, chanoine de Saint-Lambert. Bouchard se rend à Rome plaider sa cause. Le pape Martin IV, nomme finalement Jean de Flandre, alors évêque de Metz à Liège et choisit Bouchard d'Avesnes pour le remplacer à Metz.
Bouchard ne va recevoir la consécration épiscopale que plusieurs années plus tard en 1286 ou 1287. Il garde cependant les prévôtés de Liège et de Maestricht et les prébendes dont il jouissait à Cambrai et à Sens.

### Gestionnaire du diocèse
Pendant tout son épiscopat, Bouchard doit faire face à des problèmes d'argent. Lorsqu'il accède à l'évêché, l'église était déjà fortement obérée. Pour amortir cette dette, il doit en 1286 contracter à Rome des emprunts à des conditions sévères.
Par la suite, il affronte les difficultés liées aux dîmes à payer par privilège du pape au roi Philippe IV le Bel en 1288-1290. Ces problèmes financiers ont perduré au point qu'en septembre 1295, pour améliorer la situation, il demande au pape Boniface VIII que l'abbaye de Gorze soit unie à la mense épiscopale (revenus de l'évêque).

### Homme de guerre
Bouchard se montre, comme il l'avait été à Liège, autant évêque qu'homme politique, voire homme de guerre. Il assiste aux conciles de Metz en 1286, de Wurtzbourg en 1287. Il supprime une cause de troubles à Metz en faisant brûler les bannières des paraiges, castes héréditaires de la ville souvent en rivalité, pour ne conserver que la bannière commune à toute la cité.
Bouchard entre en guerre contre ses puissants voisins, à propos du comté de Castres (Blieskastel), qu'il avait acheté puis vendu en 1286 au duc  Ferry III de Lorraine. Le comte de Bar Henri III de Bar, qui convoitait ce fief, outrage l'évêque, le traite de bâtard. Bouchard assiège La Chaussée (Neuweg) qui appartenait au comte. Le duc de Bourgogne Robert II de Bourgogne et le frère de Bouchard Jean Ier de Hainaut intercèdent pour trouver une solution : Bouchard doit payer 1 000 livres, ce dont Ferry III se porte caution.
En 1288, nouvelle situation de guerre, Bouchard a voulu racheter à Ferry III Castres comme le contrat de vente lui en donnait le droit. Ferry refuse, reçoit l'appui d'Henri III de Bar, entre sur les terres de l'évêché mais subit une défaite dans les environs de Saint-Avold. Bouchard assiège alors Prény. Ferry III réussit à l'éloigner en le faisant convoquer par Rodolphe Ier de Habsbourg mais le siège se poursuit. Finalement Bouchard fait la paix avec Ferry III, guerroie encore un temps avec le comte de Bar qu'il bat à nouveau. Allié à l'évêque de Strasbourg Conrad de Lichtenberg, Bouchard d'Avesnes remporte une victoire importante près du futur Sarrelouis puis signe un traité de paix en 1290,.
En 1291, avec son frère Guillaume d'Avesnes, évêque de Cambrai, et Hugues de Chalon, élu de Liège,  il aide son frère Jean Ier à mater la révolte des bourgeois de Valenciennes.
Il est mort le 29 novembre 1296 et a été enterré dans la cathédrale de Metz. Bouchard avait beaucoup fait la guerre, et il laisse son église fortement endettée. Néanmoins il laisse un bon souvenir aux Messins. Pendant plus de deux siècles, à l'une des processions des Rogations, on portait solennellement sa bannière et sa cotte d'armes devant la châsse de saint Étienne.

wikiname: frwiki

title: Bouchard d'Avesnes (1251-1296)

in_language: fr

wikitext:
{{Voir homonymes|Bouchard|Bouchard d'Avesnes|Davesne}}
{{Infobox Biographie2
| charte = évêque catholique}}

'''Bouchard d'Avesnes''', né le {{date|26 mai 1251}}, mort le {{date|29|novembre|1296}}, fut le {{65e|évêque}} de [[Metz]] de [[1282]] à [[1296]].

== Début de carrière ==
Cinquième fils de [[Jean d'Avesnes (1218-1257)|Jean d'Avesnes]] (fils de [[Bouchard d'Avesnes (1182-1244)|Bouchard d'Avesnes]] et de [[Marguerite de Constantinople]]) et d'Alix, sœur de {{noble|Guillaume II (comte de Hollande)|de Hollande}}, il est le frère de {{noble|Jean Ier de Hainaut|-}}, comte de Hainaut, de Hollande et de Zélande<ref>[https://books.google.fr/books?id=zWkSAAAAYAAJ&pg=PA467 ''Histoire de Hainaut'' {{p.|467}}], Jacques de Guyse 1832.</ref>.

Il est [[chanoine]] de [[Cambrai]] et [[Prévôt (Ancien Régime)|prévôt]] du [[chapitre de Saint-Lambert]] de [[Liège]]. Il intervient dans une querelle qui secoue le pays liégeois. Née d'un prétexte insignifiant, la [[guerre de la Vache]] oppose seigneurs et gens du peuple, jusqu'à l'intervention d'étrangers Flamands, Namurois, Brabançons, Luxembourgeois. Les bourgeois de Liège, connaissant le caractère énergique de Bouchard le nomment [[mambour]], (rôle de meneur, de protecteur) et Bouchard organisa la résistance<ref name=":0">J. Balteau, cité dans la bibliographie.</ref>.

== Évêque de Metz ==
[[Jean d'Enghien]] [[prince-évêque de Liège]] meurt en 1281. Une partie du clergé choisit pour lui succéder Bouchard, l'autre préfère Guillaume d'Auvergne, chanoine de [[Cathédrale Notre-Dame-et-Saint-Lambert de Liège|Saint-Lambert]]. Bouchard se rend à Rome plaider sa cause. Le pape {{noble|Martin IV}}, nomme finalement [[Jean de Flandre]], alors évêque de Metz à Liège et choisit Bouchard d'Avesnes pour le remplacer à Metz.

Bouchard ne va recevoir la consécration épiscopale que plusieurs années plus tard en 1286 ou 1287. Il garde cependant les prévôtés de Liège et de [[Maastricht|Maestricht]] et les [[Prébende|prébendes]] dont il jouissait à Cambrai et à [[Sens (Yonne)|Sens]]<ref name=":0" />.

=== Gestionnaire du diocèse ===
Pendant tout son épiscopat, Bouchard doit faire face à des problèmes d'argent. Lorsqu'il accède à l'évêché, l'église était déjà fortement obérée. Pour amortir cette dette, il doit en 1286 contracter à Rome des emprunts à des conditions sévères<ref name=":0" />.

Par la suite, il affronte les difficultés liées aux dîmes à payer par privilège du pape au roi {{noble|Philippe IV le Bel}} en 1288-1290. Ces problèmes financiers ont perduré au point qu'en {{date-|septembre 1295}}, pour améliorer la situation, il demande au pape {{noble|Boniface VIII}} que l'[[abbaye de Gorze]] soit unie à la [[mense épiscopale]] (revenus de l'évêque)<ref name=":0" />.

=== Homme de guerre ===
Bouchard se montre, comme il l'avait été à Liège, autant évêque qu'homme politique, voire homme de guerre. Il assiste aux conciles de Metz en 1286, de Wurtzbourg en 1287. Il supprime une cause de troubles à Metz en faisant brûler les bannières des [[Paraige|paraiges]], castes héréditaires de la ville souvent en rivalité, pour ne conserver que la bannière commune à toute la cité<ref name=":0" />.

Bouchard entre en guerre contre ses puissants voisins, à propos du [[Comté de Blieskastel|comté de Castres (Blieskastel)]], qu'il avait acheté puis vendu en 1286 au duc  {{noble|Ferry III de Lorraine}}. Le comte de Bar {{noble|Henri III de Bar}}, qui convoitait ce fief, outrage l'évêque, le traite de bâtard. Bouchard assiège La Chaussée ([[Neuweg]]) qui appartenait au comte. Le duc de Bourgogne {{noble|Robert II de Bourgogne}} et le frère de Bouchard {{noble|Jean Ier de Hainaut}} intercèdent pour trouver une solution : Bouchard doit payer {{nb|1000 livres}}, ce dont {{noble-|Ferry III}} se porte caution<ref name=":0" />.

En 1288, nouvelle situation de guerre, Bouchard a voulu racheter à {{noble-|Ferry III}} Castres comme le contrat de vente lui en donnait le droit. Ferry refuse, reçoit l'appui d'{{Henri III}} de Bar, entre sur les terres de l'évêché mais subit une défaite dans les environs de [[Saint-Avold]]. Bouchard assiège alors [[Prény]]. {{noble-|Ferry III}} réussit à l'éloigner en le faisant convoquer par {{noble|Rodolphe Ier de Habsbourg}} mais le siège se poursuit. Finalement Bouchard fait la paix avec {{noble-|Ferry III}}, guerroie encore un temps avec le comte de Bar qu'il bat à nouveau. Allié à l'évêque de Strasbourg [[Conrad de Lichtenberg]], Bouchard d'Avesnes remporte une victoire importante près du futur [[Sarrelouis]] puis signe un traité de paix en 1290<ref name="Metz">[https://books.google.fr/books?id=lcg7AAAAMAAJ&pg=RA2-PA53 ''Mémoires de l'Académie nationale de Metz'' {{p.|53}}] 1832.</ref>{{,}}<ref name=":0" />.

En 1291, avec son frère [[Guillaume d'Avesnes]], [[Liste des évêques et archevêques de Cambrai|évêque de Cambrai]], et [[Hugues de Chalon (prince-évêque)|Hugues de Chalon]], élu de Liège,  il aide son frère {{noble|Jean Ier de Hainaut|-}} à mater la révolte des bourgeois de Valenciennes<ref name="Metz" />.

Il est mort le {{date|29|novembre|1296}} et a été enterré dans la cathédrale de Metz. Bouchard avait beaucoup fait la guerre, et il laisse son église fortement endettée. Néanmoins il laisse un bon souvenir aux Messins. Pendant plus de deux siècles, à l'une des processions des [[Jours des Rogations|Rogations]], on portait solennellement sa bannière et sa cotte d'armes devant la châsse de saint [[Étienne (martyr)|Étienne]]<ref name=":0" />.

== Ascendance ==
{{boîte déroulante début|alignT=center|titre=Ancêtres de Bouchard d'Avesnes}}
<center>{{Ancêtres-compact6
|style=font-size: 90%; line-height: 110%;
|border=1
|boxstyle=padding-top: 0; padding-bottom: 0;
|boxstyle_1=background-color: #fcc;
|boxstyle_2=background-color: #fb9;
|boxstyle_3=background-color: #ffc;
|boxstyle_4=background-color: #bfc;
|boxstyle_5=background-color: #9fe;
|1= 1. Bouchard d'Avesnes
|2= 2. {{noble|Jean Ier d'Avesnes}}
|3= 3. [[Adélaïde de Hollande]]
|4= 4. [[Bouchard d'Avesnes (1170-1244)|Bouchard d'Avesnes]]
|5= 5. [[Marguerite de Constantinople]]
|6= 6. {{noble|Florent IV de Hollande}}
|7= 7. [[Mathilde de Brabant (v.1200-1267)|Mathilde de Brabant]]
|8= 8. {{noble|Jacques Ier d'Avesnes}}
|9= 9. Adèle de Guise
|10= 10. {{noble|Baudouin VI de Hainaut}}
|11= 11. [[Marie de Champagne (1174-1204)|Marie de Champagne]]
|12= 12. {{noble|Guillaume Ier de Hollande}}
|13= 13. [[Adélaïde de Gueldre]]
|14= 14. {{noble|Henri Ier de Brabant}}
|15= 15. [[Mathilde de Boulogne (1170-1210)|Mathilde de Boulogne]]
|16= 16. [[Nicolas d'Avesnes]]
|17= 17. Mathilde de la Roche
|18= 18. Bouchard de Guise
|19= 19. Adélaïde
|20= 20. {{noble|Baudouin V de Hainaut}}
|21= 21. [[Marguerite d'Alsace]]
|22= 22. {{noble|Henri Ier de Champagne}}
|23= 23. [[Marie de France (1145-1198)|Marie de France]]
|24= 24. {{noble|Florent III de Hollande}}
|25= 25. [[Ada d'untingdon]]
|26= 26. {{noble|Otton Ier de Gueldre}}
|27= 27. [[Richardis de Wittelsbach]]
|28= 28. {{noble|Godefroid III de Louvain}}
|29= 29. Marguerite de Limbourg
|30= 30. [[Mathieu d'Alsace]]
|31= 31. [[Marie de Boulogne]]
|32= 32. {{Lien|trad=Wouter I van Avesnes|lang=nl|fr=Gauthier Ier d'Avesnes|texte={{noble-|Gauthier Ier}} d'Avesnes}}
|33= 33. Ada de Tournai
|34= 34. {{Henri Ier}} de La Roche
|35= 35.
|36= 36. Guy de Guise
|37= 37. Adeline Machanie de Montmorency
|38= 38.
|39= 39.
|40= 40. {{noble|Baudouin IV de Hainaut}}
|41= 41. [[Alice de Namur|Alix de Namur]]
|42= 42. [[Thierry d'Alsace]]
|43= 43. [[Sibylle d'Anjou]]
|44= 44. {{noble|Thibaut IV de Blois}}
|45= 45. [[Mathilde de Carinthie]]
|46= 46. {{noble|Louis VII de France}}
|47= 47. [[Aliénor d'Aquitaine]]
|48= 48. {{noble|Thierry VI de Hollande}}
|49= 49. [[Sophie de Rheineck]]
|50= 50. [[Henri d'Écosse]]
|51= 51. [[Ada de Warenne]]
|52= 52. {{noble|Henri Ier de Gueldre}}
|53= 53. Agnès d'Arnstein
|54= 54. {{noble|Othon Ier de Bavière (1117-1183)|de Bavière}}
|55= 55. [[Agnès de Looz]]
|56= 56. {{noble|Godefroid II de Louvain}}
|57= 57. Luitgarde de Sulzbach
|58= 58. {{Henri II}} de Limbourg
|59= 59. Mathilde de Saffenberg
|60= 60. [[Thierry d'Alsace]]
|61= 61. [[Sibylle d'Anjou]]
|62= 62. [[Étienne d'Angleterre]]
|63= 63. [[Mathilde de Boulogne]]
}}</center>
{{boîte déroulante fin}}

== Bibliographie ==

* Jules Balteau, « Avesnes (Bouchard D') », dans [[Référence:Dictionnaire de biographie française|''Dictionnaire de biographie française'']], {{nobr rom|tome IV}}, 1948, Paris, Letouzey et Ané.

== Articles connexes ==
* [[Maison d'Avesnes]]
* [[Liste des évêques de Metz]]

== Notes et références ==
{{Références}}

== Liens externes ==
* {{Bases}}
* {{Autorité}}
{{Autres projets|wikisource=Biographie nationale de Belgique/Tome 2/BOUCHARD|wikisource titre=BOUCHARD}}
* [http://www.saarland-biografien.de/Avesnes-Bouchard-de Bouchard d'Avesnes sur Saarländische Biografien]

{{Portail|Christianisme|Catholicisme|Metz}}

{{DEFAULTSORT:Bouchard Avesnes}}
[[Catégorie:Seconde maison d'Avesnes]]
[[Catégorie:Évêque de Metz]]
[[Catégorie:Naissance en 1251]]
[[Catégorie:Décès en 1296]]
[[Catégorie:Prévôt de Saint-Lambert]]

title: Biographie

Naissance: 26 mai 1251 · Lieu inconnu

Décès: 29 novembre 1296 (à 45 ans) · Metz

Activités: Prêtre catholique, évêque catholique

Père: Jean Ier d'Avesnes

Mère: Adélaïde de Hollande


text:
# 上総湊駅
上総湊駅（かずさみなとえき）は、千葉県富津市湊にある、東日本旅客鉄道（JR東日本）内房線の駅である。

## 歴史
- 1915年（大正4年）1月15日：鉄道院の駅として開設[1]。
- 1974年（昭和49年）10月1日：貨物取扱廃止[2]。
- 1984年（昭和59年）2月1日：荷物扱い廃止[2]。
- 1987年（昭和62年）4月1日：国鉄分割民営化に伴い、東日本旅客鉄道（JR東日本）の駅となる[1]。
- 時期不明：駅業務がJR千葉鉄道サービスへ委託される。
- 2009年（平成21年）3月14日：ICカード「Suica」の利用が可能となる[3]。東京近郊区間に組込まれる[3]。
- 2017年（平成29年）12月12日：この日限りでみどりの窓口が営業終了[4]。

- 旧駅舎（2006年11月）
- 駅名看板更新前の駅舎（2007年11月）

## 駅構造
島式ホーム1面2線を有する地上駅。ホームは嵩上げされていない。木造駅舎を有する。駅舎とホームは跨線橋で連絡している。駅舎は東側にある。西側は海沿いで斜面となっている。
JR東日本ステーションサービスが駅管理を受託する業務委託駅。（木更津統括センター（君津駅）管理）みどりの窓口は2017年12月12日限りで閉鎖された。多機能券売機1台・簡易Suica改札機設置駅。トイレは男女別水洗式。

### のりば
| 番線 | 路線    | 方向 | 行先                     | 備考            |
| ---- | ------- | ---- | ------------------------ | --------------- |
| 1    | ■内房線 | 下り | 館山・千倉・安房鴨川方面 |                 |
| 2    | ■内房線 | 上り | 君津・千葉・東京方面     | 一部列車は1番線 |

（出典：JR東日本:駅構内図）
- 信号設備上、1・2番線ともに両方面からの到着及び出発が可能である。
- 上下線ともに当駅折返し普通列車が設定されている。
- ホームは11両編成まで対応する。
- 1日に1本のみ、当駅始発の京葉線快速列車が存在する。

- 改札口（2022年2月）
- 待合室（2022年2月）
- 駅ホーム（2022年2月）

## 利用状況
2023年度（令和5年度）の1日平均乗車人員は445人である。
JR東日本および千葉県統計年鑑によると、1990年度（平成2年度）以降の1日平均乗車人員の推移は以下の通り。
| 年度               | 1日平均 乗車人員 | 出典     |
| ------------------ | ---------------- | -------- |
| 1990年（平成02年） | 2,466            | [ * 1 ]  |
| 1991年（平成03年） | 2,382            | [ * 2 ]  |
| 1992年（平成04年） | 2,255            | [ * 3 ]  |
| 1993年（平成05年） | 2,103            | [ * 4 ]  |
| 1994年（平成06年） | 1,991            | [ * 5 ]  |
| 1995年（平成07年） | 1,923            | [ * 6 ]  |
| 1996年（平成08年） | 1,767            | [ * 7 ]  |
| 1997年（平成09年） | 1,676            | [ * 8 ]  |
| 1998年（平成10年） | 1,596            | [ * 9 ]  |
| 1999年（平成11年） | 1,538            | [ * 10 ] |
| 2000年（平成12年） | 1,484            | [ * 11 ] |
| 2001年（平成13年） | 1,390            | [ * 12 ] |
| 2002年（平成14年） | 1,280            | [ * 13 ] |
| 2003年（平成15年） | 1,231            | [ * 14 ] |
| 2004年（平成16年） | 1,147            | [ * 15 ] |
| 2005年（平成17年） | 1,088            | [ * 16 ] |
| 2006年（平成18年） | 1,076            | [ * 17 ] |
| 2007年（平成19年） | 1,051            | [ * 18 ] |
| 2008年（平成20年） | 985              | [ * 19 ] |
| 2009年（平成21年） | 924              | [ * 20 ] |
| 2010年（平成22年） | 911              | [ * 21 ] |
| 2011年（平成23年） | 854              | [ * 22 ] |
| 2012年（平成24年） | 869              | [ * 23 ] |
| 2013年（平成25年） | 854              | [ * 24 ] |
| 2014年（平成26年） | 806              | [ * 25 ] |
| 2015年（平成27年） | 774              | [ * 26 ] |
| 2016年（平成28年） | 788              | [ * 27 ] |
| 2017年（平成29年） | 760              | [ * 28 ] |
| 2018年（平成30年） | 709              | [ * 29 ] |
| 2019年（令和元年） | 639              | [ * 30 ] |
| 2020年（令和02年） | 465              |          |
| 2021年（令和03年） | 468              |          |
| 2022年（令和04年） | 463              |          |
| 2023年（令和05年） | 445              |          |

## 駅周辺
- 館山自動車道
- 国道127号
- 国道465号
- 千葉県道93号久留里鹿野山湊線
- 千葉県道236号上総湊停車場線
- 千葉県道256号新舞子海岸線
- 富津市役所天羽行政センター
- 千葉県立天羽高等学校
- 富津市立天羽中学校
- 富津市立湊小学校
- 富津市民会館
- 湊郵便局
- 日東交通富津運輸営業所上総湊出張所
- 清水写真館
- 石渡ビル
- 上総湊海水浴場
- 神田橋親水公園
- 湊親水公園

## バス路線
一般路線バスのバス停は駅前にある日東交通上総湊出張所の構内に、高速バス「房総なのはな号」のバス停は国道127号上にある。
「房総なのはな号」はJRバスが運行しているが、高速バスの乗車券は当駅では扱っておらず、日東交通上総湊出張所の窓口で取扱っている。
房総なのはな号は一部便のみ停車する。
上総湊駅
- 日東交通
  - 湊富津・笹毛線：富津公園行
  - 竹岡線：東京湾フェリー行
  - 戸面原線：戸面原ダム行

上総湊駅前
- JRバス関東・日東交通
  - 房総なのはな号：東京駅日本橋口行

## その他
- 以前、『JTB時刻表』では当駅を「市の代表駅」として「◎」印で表記していた[注 1]が、市役所の移転に伴い大貫駅に「◎」が移動している。
- 佐貫町駅 - 当駅 - 竹岡駅間は強風の影響を受けやすく、しばしば速度規制や運転中止になる。このため佐貫町駅 - 当駅間については防風柵の設置が行われ、2012年3月21日に完成したが[5]、当駅 - 竹岡駅間、那古船形駅 - 館山駅間など他の区間で風規制になることも多く、線区全体での対策が求められている[6]。

## 隣の駅
東日本旅客鉄道（JR東日本）
■内房線
■普通（各駅停車）
佐貫町駅 - 上総湊駅 - 竹岡駅

### 記事本文

wikiname: jawiki

title: 上総湊駅

in_language: ja

wikitext:
{{駅情報
|社色 = green
|文字色 =
|駅名 = 上総湊駅
|画像 = JR Uchibō Line Kazusa-Minato Station building.jpg
|pxl = 300
|画像説明 = 駅舎（2022年2月）
|地図= {{Infobox mapframe|zoom=15|frame-width=300|type=point|marker=rail|coord={{coord|35|13|20|N|139|52|16|E}}}}
|よみがな = かずさみなと
|ローマ字 = Kazusa-Minato
|前の駅 = [[佐貫町駅|佐貫町]]
|駅間A = 4.4
|駅間B = 5.1
|次の駅 = [[竹岡駅|竹岡]]
|電報略号 = ミナ
|駅番号 =
|所属事業者 = [[東日本旅客鉄道]]（JR東日本）
|所属路線 = {{Color|#00B2E5|■}}[[内房線]]
|キロ程 = 55.1 km（[[蘇我駅|蘇我]]起点）
[[千葉駅|千葉]]から58.9
|起点駅 =
|所在地 = [[千葉県]][[富津市]]湊736
|座標 = {{coord|35|13|20|N|139|52|16|E|region:JP_type:railwaystation|display=inline,title}}
|駅構造 = [[地上駅]]
|ホーム = 1面2線
|開業年月日 = [[1915年]]（[[大正]]4年）[[1月15日]]<ref name="sone31">{{Cite book|和書|author=曽根悟（監修）|authorlink=曽根悟|title=週刊 歴史でめぐる鉄道全路線 国鉄・JR|editor=朝日新聞出版分冊百科編集部|publisher=[[朝日新聞出版]]|series=週刊朝日百科|volume=31号 内房線・外房線・久留里線|pages=14-15|date=2010-02-21|asin=B00CL87A0W}}</ref>
|廃止年月日 =
|乗車人員 = 445
|乗降人員 =
|統計年度 = 2023年
|乗換 =
|備考 = [[日本の鉄道駅#業務委託駅|業務委託駅]]
}}
'''上総湊駅'''（かずさみなとえき）は、[[千葉県]][[富津市]]湊にある、[[東日本旅客鉄道]]（JR東日本）[[内房線]]の[[鉄道駅|駅]]である。

== 歴史 ==
* [[1915年]]（[[大正]]4年）[[1月15日]]：[[鉄道院]]の駅として開設<ref name="sone31"/>。
* [[1974年]]（[[昭和]]49年）[[10月1日]]：[[鉄道貨物|貨物]]取扱廃止<ref name="停車場">{{Cite book|和書|editor=石野哲|title=停車場変遷大事典 国鉄・JR編 Ⅱ|publisher=[[JTB]]|year=1998|isbn=978-4-533-02980-6|page=619}}</ref>。
* [[1984年]]（昭和59年）[[2月1日]]：[[チッキ|荷物]]扱い廃止{{R|停車場}}。
* [[1987年]]（[[昭和]]62年）[[4月1日]]：[[国鉄分割民営化]]に伴い、東日本旅客鉄道（JR東日本）の駅となる<ref name="sone31"/>。
* 時期不明：駅業務が[[JR千葉鉄道サービス]]へ委託される。
* [[2009年]]（[[平成]]21年）[[3月14日]]：[[ICカード]]「[[Suica]]」の利用が可能となる<ref name="press-20081218">{{Cite press release ja|url=https://www.jreast.co.jp/press/2008/20081218.pdf|format=PDF|title=Suicaをご利用いただけるエリアが広がります。|publisher=東日本旅客鉄道|date=2008-12-22|accessdate=2018-07-08}}</ref>。[[大都市近郊区間 (JR)#東京近郊区間|東京近郊区間]]に組込まれる<ref name="press-20081218" />。
* [[2017年]]（平成29年）[[12月12日]]：この日限りで[[みどりの窓口]]が営業終了<ref>{{Cite web ja|url=https://doro-chiba.org/nikkan/%e5%8d%83%e8%91%89%e6%94%af%e7%a4%be-%ef%bc%92%e9%a7%85%e5%a4%96%e6%b3%a8%e5%8c%96%e3%81%a8%ef%bc%95%e9%a7%85%e3%81%ae%e7%aa%93%e5%8f%a3%e9%96%89%e9%8e%96%e7%ad%89%e6%8f%90%e6%a1%88/|title=千葉支社 ２駅外注化と５駅の窓口閉鎖等提案|accessdate=2019-07-28|publisher=[[国鉄千葉動力車労働組合]]|archiveurl=https://archive.fo/O5DMb|archivedate=2019-07-28}}</ref>。
<gallery>
Kazusaminato-station.jpg|旧駅舎（2006年11月）
Kazusaminato-station-stationhouse-2007.jpg|駅名看板更新前の駅舎（2007年11月）
</gallery>

== 駅構造 ==
[[島式ホーム]]1面2線を有する[[地上駅]]。ホームは嵩上げされていない。[[木造駅舎]]を有する。[[駅舎]]とホームは[[跨線橋]]で連絡している。駅舎は東側にある。西側は海沿いで斜面となっている。

[[JR東日本ステーションサービス]]が駅管理を受託する[[日本の鉄道駅#業務委託駅|業務委託駅]]。（木更津統括センター（[[君津駅]]）管理）[[みどりの窓口]]は2017年12月12日限りで閉鎖された。[[自動券売機|多機能券売機]]1台・簡易Suica改札機設置駅。[[便所|トイレ]]は男女別[[水洗式便所|水洗式]]。

=== のりば ===
{| class="wikitable"
!番線!!路線!!方向!!行先!!備考
|-
!1
|rowspan="2"|{{Color|#00B2E5|■}}内房線
| style="text-align:center" | 下り
| [[館山駅|館山]]・[[千倉駅|千倉]]・[[安房鴨川駅|安房鴨川]]方面
|
|-
!2
| style="text-align:center" | 上り
| [[君津駅|君津]]・[[千葉駅|千葉]]・[[東京駅|東京]]方面
| 一部列車は1番線
|}
（出典：[https://www.jreast.co.jp/estation/stations/444.html JR東日本:駅構内図]）
* 信号設備上、1・2番線ともに両方面からの到着及び出発が可能である。
* 上下線ともに当駅折返し普通列車が設定されている。
* ホームは11両編成まで対応する。
* 1日に1本のみ、当駅始発の[[京葉線]]快速列車が存在する。
<gallery>
JR Uchibō Line Kazusa-Minato Station Gates.jpg|改札口（2022年2月）
JR Uchibō Line Kazusa-Minato Station Waiting room.jpg|待合室（2022年2月）
JR Uchibō Line Kazusa-Minato Station Platform.jpg|駅ホーム（2022年2月）
</gallery>

== 利用状況 ==
2023年度（令和5年度）の1日平均[[乗降人員#乗車人員|'''乗車'''人員]]は'''445人'''である<ref group="JR" name="JR2023" />。

JR東日本および千葉県統計年鑑によると、1990年度（平成2年度）以降の1日平均'''乗車'''人員の推移は以下の通り。
{|class="wikitable" style="text-align:right; font-size:85%;"
|+年度別1日平均乗車人員<ref group="統計">[https://www.pref.chiba.lg.jp/toukei/toukeidata/nenkan/ 千葉県統計年鑑] - 千葉県</ref><ref group="統計">[https://www.city.futtsu.lg.jp/0000001041.html 富津市統計書] - 富津市</ref>
|-
!年度
!1日平均
乗車人員
!出典
|-
|1990年（平成{{0}}2年）
|2,466
|<ref group="*">[https://www.pref.chiba.lg.jp/toukei/toukeidata/nenkan/nenkan-h03/index.html#11 千葉県統計年鑑（平成3年）]</ref>
|-
|1991年（平成{{0}}3年）
|2,382
|<ref group="*">[https://www.pref.chiba.lg.jp/toukei/toukeidata/nenkan/nenkan-h04/index.html#11 千葉県統計年鑑（平成4年）]</ref>
|-
|1992年（平成{{0}}4年）
|2,255
|<ref group="*">[https://www.pref.chiba.lg.jp/toukei/toukeidata/nenkan/nenkan-h05/index.html#11 千葉県統計年鑑（平成5年）]</ref>
|-
|1993年（平成{{0}}5年）
|2,103
|<ref group="*">[https://www.pref.chiba.lg.jp/toukei/toukeidata/nenkan/nenkan-h06/index.html#11 千葉県統計年鑑（平成6年）]</ref>
|-
|1994年（平成{{0}}6年）
|1,991
|<ref group="*">[https://www.pref.chiba.lg.jp/toukei/toukeidata/nenkan/nenkan-h07/index.html#11 千葉県統計年鑑（平成7年）]</ref>
|-
|1995年（平成{{0}}7年）
|1,923
|<ref group="*">[https://www.pref.chiba.lg.jp/toukei/toukeidata/nenkan/nenkan-h08/index.html#11 千葉県統計年鑑（平成8年）]</ref>
|-
|1996年（平成{{0}}8年）
|1,767
|<ref group="*">[https://www.pref.chiba.lg.jp/toukei/toukeidata/nenkan/nenkan-h09/index.html#11 千葉県統計年鑑（平成9年）]</ref>
|-
|1997年（平成{{0}}9年）
|1,676
|<ref group="*">[https://www.pref.chiba.lg.jp/toukei/toukeidata/nenkan/nenkan-h10/index.html#11 千葉県統計年鑑（平成10年）]</ref>
|-
|1998年（平成10年）
|1,596
|<ref group="*">[https://www.pref.chiba.lg.jp/toukei/toukeidata/nenkan/nenkan-h11/index.html#11 千葉県統計年鑑（平成11年）]</ref>
|-
|1999年（平成11年）
|1,538
|<ref group="*">[https://www.pref.chiba.lg.jp/toukei/toukeidata/nenkan/nenkan-h12/index.html#11 千葉県統計年鑑（平成12年）]</ref>
|-
|2000年（平成12年）
|<ref group="JR">[https://www.jreast.co.jp/passenger/2000_03.html 各駅の乗車人員（2000年度）] - JR東日本</ref>1,484
|<ref group="*">[https://www.pref.chiba.lg.jp/toukei/toukeidata/nenkan/nenkan-h13/index.html#11 千葉県統計年鑑（平成13年）]</ref>
|-
|2001年（平成13年）
|<ref group="JR">[https://www.jreast.co.jp/passenger/2001_03.html 各駅の乗車人員（2001年度）] - JR東日本</ref>1,390
|<ref group="*">[https://www.pref.chiba.lg.jp/toukei/toukeidata/nenkan/nenkan-h14/index.html#11 千葉県統計年鑑（平成14年）]</ref>
|-
|2002年（平成14年）
|<ref group="JR">[https://www.jreast.co.jp/passenger/2002_03.html 各駅の乗車人員（2002年度）] - JR東日本</ref>1,280
|<ref group="*">[https://www.pref.chiba.lg.jp/toukei/toukeidata/nenkan/nenkan-h15/index.html#11 千葉県統計年鑑（平成15年）]</ref>
|-
|2003年（平成15年）
|<ref group="JR">[https://www.jreast.co.jp/passenger/2003_03.html 各駅の乗車人員（2003年度）] - JR東日本</ref>1,231
|<ref group="*">[https://www.pref.chiba.lg.jp/toukei/toukeidata/nenkan/nenkan-h16/index.html#11 千葉県統計年鑑（平成16年）]</ref>
|-
|2004年（平成16年）
|<ref group="JR">[https://www.jreast.co.jp/passenger/2004_03.html 各駅の乗車人員（2004年度）] - JR東日本</ref>1,147
|<ref group="*">[https://www.pref.chiba.lg.jp/toukei/toukeidata/nenkan/nenkan-h17/index.html#11 千葉県統計年鑑（平成17年）]</ref>
|-
|2005年（平成17年）
|<ref group="JR">[https://www.jreast.co.jp/passenger/2005_03.html 各駅の乗車人員（2005年度）] - JR東日本</ref>1,088
|<ref group="*">[https://www.pref.chiba.lg.jp/toukei/toukeidata/nenkan/nenkan-h18/index.html#11 千葉県統計年鑑（平成18年）]</ref>
|-
|2006年（平成18年）
|<ref group="JR">[https://www.jreast.co.jp/passenger/2006_03.html 各駅の乗車人員（2006年度）] - JR東日本</ref>1,076
|<ref group="*">[https://www.pref.chiba.lg.jp/toukei/toukeidata/nenkan/nenkan-h19/index.html#11 千葉県統計年鑑（平成19年）]</ref>
|-
|2007年（平成19年）
|<ref group="JR">[https://www.jreast.co.jp/passenger/2007_03.html 各駅の乗車人員（2007年度）] - JR東日本</ref>1,051
|<ref group="*">[https://www.pref.chiba.lg.jp/toukei/toukeidata/nenkan/nenkan-h20/index.html#11 千葉県統計年鑑（平成20年）]</ref>
|-
|2008年（平成20年）
|<ref group="JR">[https://www.jreast.co.jp/passenger/2008_03.html 各駅の乗車人員（2008年度）] - JR東日本</ref>985
|<ref group="*">[https://www.pref.chiba.lg.jp/toukei/toukeidata/nenkan/nenkan-h21/index.html#a11 千葉県統計年鑑（平成21年）]</ref>
|-
|2009年（平成21年）
|<ref group="JR">[https://www.jreast.co.jp/passenger/2009_03.html 各駅の乗車人員（2009年度）] - JR東日本</ref>924
|<ref group="*">[https://www.pref.chiba.lg.jp/toukei/toukeidata/nenkan/nenkan-h22/index.html#a11 千葉県統計年鑑（平成22年）]</ref>
|-
|2010年（平成22年）
|<ref group="JR">[https://www.jreast.co.jp/passenger/2010_03.html 各駅の乗車人員（2010年度）] - JR東日本</ref>911
|<ref group="*">[https://www.pref.chiba.lg.jp/toukei/toukeidata/nenkan/nenkan-h23/index.html#a11 千葉県統計年鑑（平成23年）]</ref>
|-
|2011年（平成23年）
|<ref group="JR">[https://www.jreast.co.jp/passenger/2011_03.html 各駅の乗車人員（2011年度）] - JR東日本</ref>854
|<ref group="*">[https://www.pref.chiba.lg.jp/toukei/toukeidata/nenkan/nenkan-h24/index.html#a11 千葉県統計年鑑（平成24年）]</ref>
|-
|2012年（平成24年）
|<ref group="JR">[https://www.jreast.co.jp/passenger/2012_06.html 各駅の乗車人員（2012年度）] - JR東日本</ref>869
|<ref group="*">[https://www.pref.chiba.lg.jp/toukei/toukeidata/nenkan/nenkan-h25/index.html#a11 千葉県統計年鑑（平成25年）]</ref>
|-
|2013年（平成25年）
|<ref group="JR">[https://www.jreast.co.jp/passenger/2013_06.html 各駅の乗車人員（2013年度）] - JR東日本</ref>854
|<ref group="*">[https://www.pref.chiba.lg.jp/toukei/toukeidata/nenkan/nenkan-h26/index.html#a11 千葉県統計年鑑（平成26年）]</ref>
|-
|2014年（平成26年）
|<ref group="JR">[https://www.jreast.co.jp/passenger/2014_06.html 各駅の乗車人員（2014年度）] - JR東日本</ref>806
|<ref group="*">[https://www.pref.chiba.lg.jp/toukei/toukeidata/nenkan/nenkan-h27/index.html#a11 千葉県統計年鑑（平成27年）]</ref>
|-
|2015年（平成27年）
|<ref group="JR">[https://www.jreast.co.jp/passenger/2015_06.html 各駅の乗車人員（2015年度）] - JR東日本</ref>774
|<ref group="*">[https://www.pref.chiba.lg.jp/toukei/toukeidata/nenkan/nenkan-h28/index.html#a11 千葉県統計年鑑（平成28年）]</ref>
|-
|2016年（平成28年）
|<ref group="JR">[https://www.jreast.co.jp/passenger/2016_06.html 各駅の乗車人員（2016年度）] - JR東日本</ref>788
|<ref group="*">[https://www.pref.chiba.lg.jp/toukei/toukeidata/nenkan/nenkan-h29/index.html#a11 千葉県統計年鑑（平成29年）]</ref>
|-
|2017年（平成29年）
|<ref group="JR">[https://www.jreast.co.jp/passenger/2017_06.html 各駅の乗車人員（2017年度）] - JR東日本</ref>760
|<ref group="*">[https://www.pref.chiba.lg.jp/toukei/toukeidata/nenkan/nenkan-h30/index.html#a11 千葉県統計年鑑（平成30年）]</ref>
|-
|2018年（平成30年）
|<ref group="JR">[https://www.jreast.co.jp/passenger/2018_06.html 各駅の乗車人員（2018年度）] - JR東日本</ref>709
|<ref group="*">[https://www.pref.chiba.lg.jp/toukei/toukeidata/nenkan/nenkan-r1/#a11 千葉県統計年鑑（令和元年）]</ref>
|-
|2019年（令和元年）
|<ref group="JR">[https://www.jreast.co.jp/passenger/2019_06.html 各駅の乗車人員（2019年度）] - JR東日本</ref>639
|<ref group="*">[https://www.pref.chiba.lg.jp/toukei/toukeidata/nenkan/nenkan-r02/#unyutuusin 千葉県統計年鑑（令和2年）]</ref>
|-
|2020年（令和{{0}}2年）
|<ref group="JR">[https://www.jreast.co.jp/passenger/2020_06.html 各駅の乗車人員（2020年度）] - JR東日本</ref>465
|
|-
|2021年（令和{{0}}3年）
|<ref group="JR">[https://www.jreast.co.jp/passenger/2021_06.html 各駅の乗車人員（2021年度）] - JR東日本</ref>468
|
|-
|2022年（令和{{0}}4年）
|<ref group="JR" name="JR2022">[https://www.jreast.co.jp/passenger/2022_06.html 各駅の乗車人員（2022年度）] - JR東日本</ref>463
|
|-
|2023年（令和{{0}}5年）
|<ref group="JR" name="JR2023">[https://www.jreast.co.jp/passenger/2023_06.html 各駅の乗車人員（2023年度）] - JR東日本</ref>445
|
|}

== 駅周辺 ==
[[ファイル:Amaha Highschool.JPG|thumb|千葉県立天羽高等学校]]
{{Div col}}
* [[館山自動車道]]
* [[国道127号]]
* [[国道465号]]
* [[千葉県道93号久留里鹿野山湊線]]
* [[千葉県道236号上総湊停車場線]]
* [[千葉県道256号新舞子海岸線]]
* 富津市役所天羽行政センター
* [[千葉県立天羽高等学校]]
* 富津市立天羽中学校
* 富津市立湊小学校
* 富津市民会館
* 湊郵便局
* [[日東交通 (千葉県)|日東交通]][[日東交通上総湊出張所|富津運輸営業所上総湊出張所]]
* 清水写真館
* 石渡ビル
* 上総湊海水浴場
* 神田橋親水公園
* 湊親水公園
{{Div col end}}

== バス路線 ==

一般路線バスのバス停は駅前にある日東交通上総湊出張所の構内に、高速バス「房総なのはな号」のバス停は国道127号上にある。

「房総なのはな号」はJRバスが運行しているが、高速バスの乗車券は当駅では扱っておらず、日東交通上総湊出張所の窓口で取扱っている。
房総なのはな号は一部便のみ停車する。

; 上総湊駅
* [[日東交通 (千葉県)|日東交通]]
** [[日東交通富津運輸営業所#湊富津・笹毛線|湊富津・笹毛線]]：[[富津岬|富津公園]]行
** [[日東交通富津運輸営業所#竹岡線|竹岡線]]：[[金谷港|東京湾フェリー]]行
** [[日東交通富津運輸営業所#戸面原線|戸面原線]]：戸面原ダム行
; 上総湊駅前
* [[ジェイアールバス関東|JRバス関東]]・日東交通
** [[房総なのはな号]]：[[東京駅|東京駅日本橋口]]行

== その他 ==
* 以前、『JTB時刻表』では当駅を「市の代表駅」として「◎」印で表記していた{{Efn2|『JTB時刻表』は独自に「市の代表駅」を定めており、その駅を「◎」印で表記している。}}が、市役所の移転に伴い[[大貫駅]]に「◎」が移動している。
* [[佐貫町駅]] - 当駅 - [[竹岡駅]]間は強風の影響を受けやすく、しばしば速度規制や運転中止になる。このため佐貫町駅 - 当駅間については防風柵の設置が行われ、2012年3月21日に完成したが<ref>{{Cite press release ja|url=https://www.jreast.co.jp/chiba/news/pdf/20120321bohusaku.pdf|format=PDF|title=内房線佐貫町〜上総湊駅間の防風柵の完成について|publisher=東日本旅客鉄道千葉支社|date=2012-03-21|accessdate=2020-08-11}}</ref>、当駅 - [[竹岡駅]]間、[[那古船形駅]] - [[館山駅]]間など他の区間で風規制になることも多く、線区全体での対策が求められている<ref>{{Cite web ja|url=http://jrrouso.com/__HPB_Recycled/jrluhp/tibajyouhou/gyoumu1.pdf|archiveurl=https://web.archive.org/web/20140102192013/http://jrrouso.com/__HPB_Recycled/jrluhp/tibajyouhou/gyoumu1.pdf|title=申1号団体交渉行う! 〜第3回定期大会発言に基づく申し入れ〜|archivedate=2014-01-02|date=2009-10-31|accessdate=2020-08-11|publisher=ジェイアール労働組合千葉地本|format=PDF}}</ref>。

== 隣の駅 ==
; 東日本旅客鉄道（JR東日本）
: {{Color|#00B2E5|■}}内房線
:: {{Color|#7bab4f|■}}普通（各駅停車）
::: [[佐貫町駅]] - '''上総湊駅''' - [[竹岡駅]]

== 脚注 ==
{{脚注ヘルプ}}

=== 記事本文 ===
==== 注釈 ====
{{Notelist2}}

==== 出典 ====
{{Reflist}}

=== 利用状況 ===
{{Reflist|group="統計"}}
; JR東日本の2000年度以降の乗車人員
{{Reflist|group="JR"|22em}}
; 千葉県統計年鑑
{{Reflist|group="*"|22em}}

== 関連項目 ==
{{commonscat}}
* [[日本の鉄道駅一覧]]

== 外部リンク ==
* {{外部リンク/JR東日本駅|filename=444|name=上総湊}}

{{内房線}}
{{Eki-stub}}
{{DEFAULTSORT:かすさみなと}}
[[Category:千葉県の鉄道駅]]
[[Category:日本の鉄道駅 か|すさみなと]]
[[Category:東日本旅客鉄道の鉄道駅]]
[[Category:日本国有鉄道の鉄道駅]]
[[Category:1915年開業の鉄道駅]]
[[Category:内房線]]
[[Category:富津市の交通|かすさみなとえき]]

title: 上総湊駅

所属事業者: 東日本旅客鉄道（JR東日本）

所属路線: ■内房線

キロ程: 55.1 km（蘇我起点） · 千葉から58.9 km

電報略号: ミナ

駅構造: 地上駅

ホーム: 1面2線

乗車人員 · -統計年度-: 445人/日（降車客含まず） · -2023年-

開業年月日: 1915年（大正4年）1月15日

備考: 業務委託駅


text:
# Gambia tại Thế vận hội
Gambia đã liên tục gửi vận động viên (VĐV) tới các kỳ Thế vận hội Mùa hè được tổ chức kể từ năm 1984, và chưa giành được huy chương nào. Quốc gia này cũng chưa từng tham gia Thế vận hội Mùa đông.
Ủy ban Olympic quốc gia của Gambia được thành lập năm 1972 và được công nhận bởi Ủy ban Olympic Quốc tế năm 1976. Gambia tẩy chay 2 kỳ Thế vận hội mà nước này có VĐV đủ điều kiện tham gia là Thế vận hội Mùa hè 1976 và 1980. Đoàn thể thao Gambia góp mặt lần đầu tại Olympic gồm 10 VĐV chạy điền kinh. Những lần sau đó có thêm các VĐV môn vật (kỳ 1988), nhảy xa (kỳ 1996), quyền Anh (kỳ 2008), judo và bơi (kỳ 2016). Ngoài các lần này, đoàn Gambia tại các Thế vận hội Mùa hè khác đều chỉ có VĐV môn chạy.

## Bảng huy chương
| Thế vận hội         | Số VĐV        | Môn thi đấu   | Số VĐV theo môn | Số VĐV theo môn | Số VĐV theo môn | Số VĐV theo môn | Số VĐV theo môn | Huy chương    | Huy chương    | Huy chương    | Tổng số       | Xếp thứ       |
| Thế vận hội         | Số VĐV        | Môn thi đấu   | Điền kinh       | Quyền Anh       | Judo            | Bơi lội         | Đấu vật         |               |               |               | Tổng số       | Xếp thứ       |
| ------------------- | ------------- | ------------- | --------------- | --------------- | --------------- | --------------- | --------------- | ------------- | ------------- | ------------- | ------------- | ------------- |
| 1896–1980           | không tham dự | không tham dự | không tham dự   | không tham dự   | không tham dự   | không tham dự   | không tham dự   | không tham dự | không tham dự | không tham dự | không tham dự | không tham dự |
| Los Angeles 1984    | 10            | 1             | 10              | 0               | 0               | 0               | 0               | 0             | 0             | 0             | 0             | –             |
| Seoul 1988          | 6             | 2             | 3               | 0               | 0               | 0               | 3               | 0             | 0             | 0             | 0             | –             |
| Barcelona 1992      | 5             | 1             | 5               | 0               | 0               | 0               | 0               | 0             | 0             | 0             | 0             | –             |
| Atlanta 1996        | 9             | 1             | 9               | 0               | 0               | 0               | 0               | 0             | 0             | 0             | 0             | –             |
| Sydney 2000         | 2             | 1             | 2               | 0               | 0               | 0               | 0               | 0             | 0             | 0             | 0             | –             |
| Athens 2004         | 2             | 1             | 2               | 0               | 0               | 0               | 0               | 0             | 0             | 0             | 0             | –             |
| Bắc Kinh 2008       | 3             | 2             | 2               | 1               | 0               | 0               | 0               | 0             | 0             | 0             | 0             | –             |
| Luân Đôn 2012       | 2             | 1             | 2               | 0               | 0               | 0               | 0               | 0             | 0             | 0             | 0             | –             |
| Rio de Janeiro 2016 | 4             | 3             | 2               | 0               | 1               | 1               | 0               | 0             | 0             | 0             | 0             | –             |
| Tokyo 2020          | chưa diễn ra  | chưa diễn ra  | chưa diễn ra    | chưa diễn ra    | chưa diễn ra    | chưa diễn ra    | chưa diễn ra    | chưa diễn ra  | chưa diễn ra  | chưa diễn ra  | chưa diễn ra  | chưa diễn ra  |
| Tổng số             | Tổng số       | Tổng số       | Tổng số         | Tổng số         | Tổng số         | Tổng số         | Tổng số         | 0             | 0             | 0             | 0             | –             |

wikiname: viwiki

title: Gambia tại Thế vận hội

in_language: vi

wikitext:
{{infobox country at games
| NOC = GAM
| NOCname = [[Ủy ban Olympic quốc gia Gambia]]
| games = Thế vận hội
| year =
| flagcaption = [[Quốc kỳ Gambia]]
| oldcode =
| website = {{url|www.gnoc.gm }}
| location =
| competitors =
| sports =
| flagbearer =
| rank =
| gold = 0
| silver = 0
| bronze = 0
| officials =
| appearances =
| app_begin_year =
| app_end_year =
| summerappearances = {{Team appearances list|team=The Gambia|competition=Thế vận hội Mùa hè|begin_year=1984|end_year= }}
| winterappearances =
| seealso =
}}

'''[[Gambia]]''' đã liên tục gửi vận động viên (VĐV) tới các kỳ [[Thế vận hội Mùa hè]] được tổ chức kể từ năm [[Thế vận hội Mùa hè 1984|1984]], và chưa giành được huy chương nào. Quốc gia này cũng chưa từng tham gia [[Thế vận hội Mùa đông]].

[[Ủy ban Olympic quốc gia]] của Gambia được thành lập năm 1972 và được công nhận bởi [[Ủy ban Olympic Quốc tế]] năm 1976. Gambia tẩy chay 2 kỳ Thế vận hội mà nước này có VĐV đủ điều kiện tham gia là [[Thế vận hội Mùa hè 1976]] và [[Thế vận hội Mùa hè 1980|1980]]. Đoàn thể thao Gambia góp mặt lần đầu tại Olympic gồm 10 VĐV chạy [[điền kinh]]. Những lần sau đó có thêm các VĐV môn [[đấu vật|vật]] (kỳ 1988), [[nhảy xa]] (kỳ 1996), [[quyền Anh]] (kỳ 2008), [[judo]] và [[bơi lội (thể thao)|bơi]] (kỳ 2016). Ngoài các lần này, đoàn Gambia tại các Thế vận hội Mùa hè khác đều chỉ có VĐV môn chạy.

== Bảng huy chương ==
{{Xem thêm|Bảng tổng sắp huy chương Thế vận hội}}
{| class="wikitable" style="text-align:center; font-size:90%;"
|-
!rowspan=2|Thế vận hội
!rowspan=2|Số VĐV
!rowspan=2|Môn thi đấu
!colspan=5|Số VĐV theo môn
!colspan=3|Huy chương
!rowspan=2|Tổng số
!rowspan=2|Xếp thứ
|-
![[Tập tin:Athletics pictogram.svg|20px|Điền kinh]]
![[Tập tin:Boxing pictogram.svg|20px|Quyền Anh]]
![[Tập tin:Judo pictogram.svg|20px|Judo]]
![[Tập tin:Swimming pictogram.svg|20px|Bơi lội]]
![[Tập tin:Wrestling pictogram.svg|20px|Đấu vật]]

![[Tập tin:Gold medal.svg|20px]]
![[Tập tin:Silver medal.svg|20px]]
![[Tập tin:Bronze medal.svg|20px]]
|-
|1896–1980 || colspan=12 | ''không tham dự''
|-
|align=left| {{GamesName|SOG|1984}} || 10 || 1 || 10 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || [[Bảng tổng sắp huy chương Thế vận hội Mùa hè 1984|–]]
|-
|align=left| {{GamesName|SOG|1988}} || 6 || 2 || 3 || 0 || 0 || 0 || 3 || 0 || 0 || 0 || 0 || [[Bảng tổng sắp huy chương Thế vận hội Mùa hè 1988|–]]
|-
|align=left| {{GamesName|SOG|1992}} || 5 || 1 || 5 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || [[Bảng tổng sắp huy chương Thế vận hội Mùa hè 1992|–]]
|-
|align=left| {{GamesName|SOG|1996}} || 9 || 1 || 9 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || [[Bảng tổng sắp huy chương Thế vận hội Mùa hè 1996|–]]
|-
|align=left| {{GamesName|SOG|2000}} || 2 || 1 || 2 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || [[Bảng tổng sắp huy chương Thế vận hội Mùa hè 2000|–]]
|-
|align=left| {{GamesName|SOG|2004}} || 2 || 1 || 2 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || [[Bảng tổng sắp huy chương Thế vận hội Mùa hè 2004|–]]
|-
|align=left| {{GamesName|SOG|2008}} || 3 || 2 || 2 || 1 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || [[Bảng tổng sắp huy chương Thế vận hội Mùa hè 2008|–]]
|-
|align=left| {{GamesName|SOG|2012}} || 2 || 1 || 2 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || [[Bảng tổng sắp huy chương Thế vận hội Mùa hè 2012|–]]
|-
|align=left| {{GamesName|SOG|2016}} || 4 || 3 || 2 || 0 || 1 || 1 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || [[Bảng tổng sắp huy chương Thế vận hội Mùa hè 2016|–]]
|-
|align=left| {{GamesName|SOG|2020}} || colspan=12 | ''chưa diễn ra''
|-
!colspan=8| [[Bảng tổng sắp huy chương Thế vận hội|Tổng số]] !! 0 !! 0 !! 0 !! 0 !! [[Bảng tổng sắp huy chương Thế vận hội|–]]
|}

{{Các quốc gia tại Thế vận hội}}

==Tham khảo==
{{tham khảo}}

[[Thể loại:Gambia tại Thế vận hội| ]]
[[Thể loại:Thể thao Gambia|Thế vận hội]]

title: Gambia tại · Thế vận hội

Mã IOC: GAM

NOC: Ủy ban Olympic quốc gia Gambia

title: Tham dự Mùa hè

title: Vàng

Vàng: Bạc · Đồng · Tổng số


text:
# Стратев, Зоран
Зоран Стратев (макед. Зоран Стратев; 16 июля 1960 года, Скопье, Югославия) — югославский и северомакедонский футболист и тренер.

## Биография
В качестве футболиста выступал за различные македонские команды в первенстве союзной Югославии. Став тренером, Стратев долгое время возглавлял команду «Македония Гёрче Петров». В 2003 году привел «Цементарницу» к победе в Кубке Македонии. В сезоне 2003/2004 Стратев тренировал один из самых известных клубов страны «Вардар». Именно под руководством тренера достойно выступила в отборочном раунде Лиги чемпионов. В рамках второго раунда «Вардар» по сумме двух матчей сенсационно прошел московским ЦСКА (2:1 — в гостях, 1:1 — дома).
В последующие годы специалист возвращался в «Македонию ГП», «Цементарницу» и «Вардар», но новые попытки оказались менее успешными. В 2013 году Зоран Стратев исполнял обязанности наставника сборной Республики Македония. Всего у руля национальной команды он продержался две недели и за это время она успела крупно проиграть Сербии (1:5). В настоящий момент (на 2016 год) Стратев продолжает трудиться в федерации футбола Северной Македонии.

## Достижения
- Обладатель Кубка Македонии: 2002/03
- Финалист Кубка Македонии: 2001/02

wikiname: ruwiki

title: Стратев, Зоран

in_language: ru

wikitext:
{{Футболист
 |имя                         = Зоран Стратев
 |полное имя                  =
 |изображение                 =
 |дата рождения               = 16.07.1960
 |место рождения              = {{МР|Скопье}}, СР Македония, [[Югославия]]
 |гражданство                 = {{YUG}}<br>{{MKD}}
 |рост                        = 186
 |позиция                     = [[Полузащитник (футбол)|полузащитник]]
 |нынешний клуб               = {{Флаг Северной Македонии|20px}} [[Сборная Северной Македонии по футболу|Республика Македония]]
 |должность                   = глава молодежного департамента
 |клубы                       = {{футбольная карьера
|1976—1982|{{Флаг Югославии|20px}} [[Македония Гёрче Петров|Македония]]|? (?)
|1982—1986|{{Флаг Югославии|20px}} [[Люботен (футбольный клуб)|Люботен]]|? (?)
|1986—1987|{{Флаг Югославии|20px}} [[Работнички]]|? (?)
|1987—1989|{{Флаг Югославии|20px}} [[Македония Гёрче Петров|Македония]]|? (?)}}
 |тренерские клубы            = {{футбольная карьера
|1991—1995|{{Флаг Югославии|20px}}/{{Флаг Северной Македонии|20px}} [[Македония Гёрче Петров]]|
|1997—2000|{{Флаг Северной Македонии|20px}} [[Македония Гёрче Петров]]|
|2000—2003|{{Флаг Северной Македонии|20px}} [[Цементарница]]|
|2003—2004|{{Флаг Северной Македонии|20px}} [[Вардар (футбольный клуб)|Вардар]]|
|2004—2005|{{Флаг Северной Македонии|20px}} [[Цементарница]]|
|2006—2007|{{Флаг Северной Македонии|20px}} [[Македония Гёрче Петров]]|
|2007—2008|{{Флаг Северной Македонии|20px}} [[Вардар (футбольный клуб)|Вардар]]|
|2009|{{Флаг Северной Македонии|20px}} [[Шкендия]]|
|2009—2010|{{Флаг Северной Македонии|20px}} [[Работнички]]|
|2011|{{Флаг Северной Македонии|20px}} [[Вардар (футбольный клуб)|Вардар]]|
|2013|{{Флаг Северной Македонии|20px}} [[Сборная Северной Македонии по футболу|Республика Македония]]|и.о.
|2014—{{н.в.}}|{{Флаг Северной Македонии|20px}} [[Сборная Северной Македонии по футболу|Республика Македония]]|{{comment|функционер|глава молодежного департамента}}
}}
 |обновление данных о тренере = 04.12.2020
}}
'''Зоран Стратев''' ({{lang-mk|Зоран Стратев}}; [[16 июля]] [[1960 год]]а, [[Скопье]], [[Югославия]]) — югославский и северомакедонский [[футбол]]ист и тренер.

== Биография ==
В качестве футболиста выступал за различные македонские команды в первенстве союзной Югославии. Став тренером, Стратев долгое время возглавлял команду «[[Македония Гёрче Петров]]». В 2003 году привел «[[Цементарница|Цементарницу]]» к победе в [[Кубок Северной Македонии по футболу|Кубке Македонии]]. В сезоне 2003/2004 Стратев тренировал один из самых известных клубов страны «[[Вардар (футбольный клуб)|Вардар]]». Именно под руководством тренера достойно выступила в отборочном раунде [[Лига чемпионов УЕФА 2003/2004|Лиги чемпионов]]. В рамках второго раунда «Вардар» по сумме двух матчей сенсационно прошел [[Москва|московским]] [[ЦСКА (футбольный клуб, Москва)|ЦСКА]] (2:1 — в гостях, 1:1 — дома)<ref>{{Cite web |url=http://fc-dynamo.ru/eurocup/prot.php?id=200410450 |title=30.07.2003 г. ЦСКА — «Вардар» — 1:2 (протокол) |access-date=2020-12-03 |archive-date=2014-08-19 |archive-url=https://web.archive.org/web/20140819020900/http://fc-dynamo.ru/eurocup/prot.php?id=200410450 |url-status=live }}</ref><ref>{{Cite web |url=http://fc-dynamo.ru/eurocup/prot.php?id=200410460 |title=06.08.2003 г. «Вардар» — ЦСКА — 1:1 (протокол) |access-date=2020-12-03 |archive-date=2014-08-18 |archive-url=https://web.archive.org/web/20140818083859/http://fc-dynamo.ru/eurocup/prot.php?id=200410460 |url-status=live }}</ref>.

В последующие годы специалист возвращался в «Македонию ГП», «Цементарницу» и «Вардар», но новые попытки оказались менее успешными. В 2013 году Зоран Стратев исполнял обязанности наставника [[Сборная Северной Македонии по футболу|сборной Республики Македония]]. Всего у руля национальной команды он продержался две недели и за это время она успела крупно проиграть [[Сборная Сербии по футболу|Сербии]] (1:5)<ref>{{Cite web |url=https://www.pressball.by/pbonline/football/79188 |title=Футбол. EURO’2016. Славянские разборки |access-date=2020-12-03 |archive-date=2021-11-10 |archive-url=https://web.archive.org/web/20211110131808/https://www.pressball.by/pbonline/football/79188 |url-status=live }}</ref>. В настоящий момент (на 2016 год) Стратев продолжает трудиться в [[Футбольная федерация Северной Македонии|федерации футбола Северной Македонии]]<ref>{{Cite web |url=https://ffm.mk/zoran-stratev--fudbalskata-akademija-kje-donese-nov-elan-vo-makedonskiot-fudbal |title=Зоран Стратев : „Фудбалската академија ќе донесе нов елан во македонскиот фудбал“ |access-date=2022-02-21 |archive-date=2022-02-21 |archive-url=https://web.archive.org/web/20220221203651/https://ffm.mk/zoran-stratev--fudbalskata-akademija-kje-donese-nov-elan-vo-makedonskiot-fudbal |url-status=live }}</ref>.

== Достижения ==
* [[Кубок Македонии по футболу|Обладатель Кубка Македонии]]: 2002/03
* Финалист Кубка Македонии: 2001/02

== Примечания ==
{{примечания}}

== Ссылки ==
* {{Footballfacts|630623}}

{{ВС}}
{{Тренеры сборной Македонии по футболу}}

[[Категория:Футболисты Югославии]]
[[Категория:Игроки ФК «Македония Джёрче Петров»]]
[[Категория:Игроки ФК «Работнички»]]
[[Категория:Футбольные тренеры Югославии]]
[[Категория:Футбольные тренеры Северной Македонии]]
[[Категория:Тренеры ФК «Цементарница»]]
[[Категория:Тренеры ФК «Вардар»]]
[[Категория:Тренеры ФК «Шкендия»]]
[[Категория:Тренеры ФК «Работнички»]]
[[Категория:Тренеры сборной Северной Македонии по футболу]]

title: Зоран Стратев

Родился: 16 июля 1960 (65 лет) · Скопье, СР Македония, Югославия

Гражданство: Югославия · Северная Македония

Позиция: полузащитник

title: Информация о клубе

Клуб: Республика Македония

Должность: глава молодежного департамента

Македония · ? (?)

Люботен · ? (?)

Работнички · ? (?)

Македония · ? (?)

/ Македония Гёрче Петров

Македония Гёрче Петров

Цементарница

Вардар

Цементарница

Македония Гёрче Петров

Вардар

Шкендия

Работнички

Вардар

Республика Македония · и.о.

2014—н. в.: Республика Македония · функционер


text:
# Nghể xuyên lá
Nghể xuyên lá hay còn gọi là rau má ngọ, thằn lằn quy, giang bản quy, thồm lồm gai (danh pháp khoa học: Polygonum perfoliatum) là một loài thực vật có hoa trong họ Rau răm. Loài này được L. miêu tả khoa học đầu tiên năm 1759.

title: Nghể xuyên lá

wikitext:
{{bài cùng tên|Rau má (định hướng)}}
{{Bảng phân loại
| name =''Persicaria perfoliata''
| status =
| status_system =
| status_ref =
| image =
| image_caption=
| regnum = [[Thực vật|Plantae]]
| unranked_divisio = [[Thực vật có hoa|Angiospermae]]
| unranked_classis = [[Thực vật hai lá mầm thật sự|Eudicots]]
| ordo = [[Bộ Cẩm chướng|Caryophyllales]]
| familia = [[Họ Rau răm|Polygonaceae]]
| genus = ''[[Polygonum]]''
| species = '''''P. perfoliata'''''
| binomial = ''Polygonum perfoliata''
| binomial_authority = [[Carl von Linné|L.]], 1759
| synonyms =
*''Ampelygonum perfoliatum'' (L.) Roberty & Vautier
*''Chylocalyx perfoliatus'' (L.) Hassk. ex Miq.
*''Echinocaulon perfoliatus'' (L.) Hassk.
*''Fagopyrum perfoliatum'' (L.) Raf.
*''Persicaria perfoliata'' (L.) H.Gross
*''Polygonum arifolium'' var. ''perfoliatum'' L.
*''Tracaulon perfoliatum'' (L.) Greene
*''Truellum perfoliatum'' (L.) Soják
}}
'''Nghể xuyên lá''' hay còn gọi là '''rau má ngọ''', '''thằn lằn quy''', '''giang bản quy''', '''thồm lồm gai'''<ref>Trang 111, ''Những cây thuốc và vị thuốc Việt Nam''; Gs-Ts.Đỗ Tất Lợi; Nhà xuất bản Y học - 2004</ref> (danh pháp khoa học: '''''Polygonum perfoliatum''''') là một loài [[thực vật có hoa]] trong [[họ Rau răm]]. Loài này được [[Carl von Linné|L.]] miêu tả khoa học đầu tiên năm 1759.<ref>{{chú thích web |url = http://www.theplantlist.org/tpl1.1/record/kew-2573779|tiêu đề = ''Polygonum perfoliatum'' L.|author = WCSP|ngày = 23 tháng 3 năm 2012|nhà xuất bản = theplantlist.org|ngày truy cập = 9 tháng 11 năm 2015|ngôn ngữ = en}}</ref>

==Chú thích==
{{tham khảo|30em}}
==Liên kết ngoài==
*{{commonscat-inline|Polygonum perfoliata}}
*{{wikispecies-inline|Polygonum perfoliata}}
*{{IPNI2|Persicaria perfoliata|695101-1|access-date =ngày 19 tháng 9 năm 2013}}

[[Thể loại:Polygonum|P]]
[[Thể loại:Thực vật được mô tả năm 1759]]

{{Polygonoideae-stub}}

title: Phân loại khoa học

Giới (regnum): Plantae

(không phân hạng): Angiospermae Eudicots

Bộ (ordo): Caryophyllales

Họ (familia): Polygonaceae

Chi (genus): Polygonum

Loài (species): P. perfoliata

title: Danh pháp hai phần

Danh pháp hai phần: Polygonum perfoliata · L., 1759

title: Danh pháp đồng nghĩa

Danh pháp đồng nghĩa: - Ampelygonum perfoliatum (L.) Roberty & Vautier - Chylocalyx perfoliatus (L.) Hassk. ex Miq. - Echinocaulon perfoliatus (L.) Hassk. - Fagopyrum perfoliatum (L.) Raf. - Persicaria perfoliata (L.) H.Gross - Polygonum arifolium var. perfoliatum L. - Tracaulon perfoliatum (L.) Greene - Truellum perfoliatum (L.) Soják