text:
# Rajd polski
Rajd polski – działanie rajdowe przeprowadzone przez Partyzanckie Zgrupowanie Obwodu Sumskiego (od 23 lutego 1 Ukraińska Dywizja Partyzancka im. Kowpaka) z terenów północno-zachodniego Wołynia do centralnej Polski (Puszcza Solska, Lasy Janowskie, Lasy Sieniawskie) pod dowództwem podpułkownika Petra Werszyhory.

## Historia
Zgodnie z rozkazem Ukraińskiego Sztabu Ruchu Partyzanckiego celem rajdu trwającego od 5 stycznia do 17 kwietnia 1944 była dywersja i sabotaż na tyłach wojsk niemieckich oraz niszczenie linii komunikacyjnych i zaopatrzeniowych – miało to pomóc Armii Czerwonej w kolejnych ofensywach na tym odcinku frontu wschodniego II wojny światowej. Oprócz walk z Niemcami „kowpakowcy” współpracowali z polską ludnością cywilną i partyzantami Armii Krajowej, Batalionów Chłopskich i Armii Ludowej w walkach z Ukraińską Powstańczą Armią. Oddział AK z powiatu Biłgoraj, dowodzony przez ppor. Edwarda Błaszczyka „Groma” uczestniczył w opanowaniu Tarnogrodu wspólnie z oddziałami 1 Ukraińskiej Dywizji Partyzanckiej im. Kowpaka, dowodzonymi przez Piotra Werszychorę, zabijając 11 hitlerowców. Oddział ten współpracował również z oddziałami radzieckimi Szangina, Kowalowa oraz grupą zwiadu frontowego kpt. Tima i od nich otrzymał broń.
Oddział Werszyhory liczący 1350 partyzantów uzbrojony był w:
- 69 karabinów maszynowych,
- 311 pistoletów maszynowych,
- 17 karabinów przeciwpancernych,
- 3 granatniki,
- 1 armatę kalibru 76 mm i 4 armaty kalibru 45 mm.

Oddział przebył w sumie ponad 2100 kilometrów w wyniku czego:
- zdobył 9 miasteczek,
- stoczył 139 potyczek,
- wysadził 24 pociągi, 66 mostów i 1176 metrów torów kolejowych,
- zniszczył 75 czołgów i samochodów pancernych (28 w walce, resztę na platformach kolejowych), 196 samochodów, 5 samolotów oraz wiele armat, moździerzy, granatników i ciężkich karabinów maszynowych.

Podczas rajdu (według danych Wasyla Wojcechowycza) zlikwidowano 5160 Niemców a 600 wzięto do niewoli. Straty partyzantów to 163 poległych, 352 rannych i 107 zaginionych.
Po odpoczynku na Polesiu „kowpakowcy” przeprowadzili rajd niemeński trwający od 22 czerwca do 15 lipca 1944, łącząc się tego dnia z oddziałami Armii Czerwonej nacierającymi na Niemców w ramach operacji „Bagration”.

title: Rajd polski

wikitext:
{{Inne znaczenia|akcji partyzantki radzieckiej w 1944|[[Rajd Polski]] – rajd samochodowy}}
{{Wojna infobox
 |nazwa        = Rajd polski
 |epoka        = czasy najnowsze
 |konflikt     = [[II wojna światowa]], [[front wschodni (II wojna światowa)|front wschodni]]
 |grafika      =
 |opis grafiki =
 |czas         = 5 stycznia – 17 kwietnia 1944
 |miejsce      = [[Puszcza Solska]], [[Lasy Janowskie]], [[Lasy Sieniawskie]]
 |terytorium   = [[II Rzeczpospolita|Polska]] pod [[okupacja wojenna|okupacją]] [[III Rzesza|III Rzeszy]] ([[Generalne Gubernatorstwo]])
 |przyczyna    = chęć odciążenia frontu poprzez niszczenie linii komunikacyjnych przeciwnika
 |wynik        = sukces partyzantów radzieckich
 |strona1      = {{państwo|SUN|1936}}
 |strona2      = {{państwo|GER|1935}}
 |dowódca1     = [[Petro Werszyhora]]
 |dowódca2     = ?
 |siły1        = 1350 partyzantów
 |siły2        = ?
 |straty1      = 163 zabitych,
352 rannych,
107 zaginionych
 |straty2      = 5160 „zlikwidowanych”
 |kod mapy     = żadna
 |współrzędne  =
 |commons      =
}}
'''Rajd polski''' – [[Działania rajdowe|działanie rajdowe]] przeprowadzone przez [[Partyzanckie Zgrupowanie Obwodu Sumskiego]] (od 23 lutego [[1 Ukraińska Dywizja Partyzancka im. Kowpaka]]) z terenów północno-zachodniego Wołynia do centralnej [[II Rzeczpospolita|Polski]] ([[Puszcza Solska]], [[Lasy Janowskie]], [[Lasy Sieniawskie]]) pod dowództwem podpułkownika [[Petro Werszyhora|Petra Werszyhory]].

== Historia ==
Zgodnie z rozkazem [[Ukraiński Sztab Ruchu Partyzanckiego|Ukraińskiego Sztabu Ruchu Partyzanckiego]] celem rajdu trwającego od 5 stycznia do 17 kwietnia 1944 była [[dywersja]] i [[sabotaż]] na tyłach wojsk [[III Rzesza|niemieckich]] oraz niszczenie linii komunikacyjnych i zaopatrzeniowych – miało to pomóc [[Armia Czerwona|Armii Czerwonej]] w kolejnych [[Atak|ofensywach]] na tym odcinku [[Front wschodni (II wojna światowa)|frontu wschodniego]] II wojny światowej. Oprócz walk z Niemcami „kowpakowcy” współpracowali z polską ludnością [[cywil]]ną i partyzantami [[Armia Krajowa|Armii Krajowej]], [[Bataliony Chłopskie|Batalionów Chłopskich]] i [[Armia Ludowa|Armii Ludowej]] w walkach z [[Ukraińska Powstańcza Armia|Ukraińską Powstańczą Armią]]. Oddział AK z powiatu Biłgoraj, dowodzony przez ppor. Edwarda Błaszczyka „Groma” uczestniczył w opanowaniu [[Tarnogród|Tarnogrodu]] wspólnie z oddziałami 1 Ukraińskiej Dywizji Partyzanckiej im. Kowpaka, dowodzonymi przez Piotra Werszychorę, zabijając 11 hitlerowców. Oddział ten współpracował również z oddziałami radzieckimi Szangina, Kowalowa oraz grupą zwiadu frontowego kpt. Tima i od nich otrzymał broń<ref>{{Cytuj |autor = [[Ryszard Nazarewicz]] |tytuł = Stosunki polityczne w podziemiu polskim |data = 1969 |miejsce = Warszawa |wydawca = [[Związek Bojowników o Wolność i Demokrację]] |s = 23}}</ref>.
{{Osobny artykuł|Bitwa pod Dąbrowicą}}
Oddział Werszyhory liczący 1350 [[Partyzantka radziecka|partyzantów]] uzbrojony był w:
* 69 [[Karabin maszynowy|karabinów maszynowych]],
* 311 [[Pistolet maszynowy|pistoletów maszynowych]],
* 17 [[Karabin przeciwpancerny|karabinów przeciwpancernych]],
* 3 [[granatnik]]i,
* 1 [[Armata|armatę]] kalibru 76 mm i 4 armaty kalibru 45 mm.

Oddział przebył w sumie ponad 2100 kilometrów w wyniku czego:
* zdobył 9 miasteczek,
* stoczył 139 potyczek,
* wysadził 24 pociągi, 66 mostów i 1176 metrów torów kolejowych,
* zniszczył 75 [[czołg]]ów i [[Samochód pancerny|samochodów pancernych]] (28 w walce, resztę na platformach kolejowych), 196 [[Samochód|samochodów]], 5 [[samolot]]ów oraz wiele armat, [[moździerz]]y, granatników i [[Ciężki karabin maszynowy|ciężkich karabinów maszynowych]].

Podczas rajdu (według danych [[Wasyl Wojcechowycz|Wasyla Wojcechowycza]]) zlikwidowano 5160 Niemców a 600 wzięto do niewoli. Straty partyzantów to 163 poległych, 352 rannych i 107 zaginionych.

Po odpoczynku na [[Polesie|Polesiu]] „kowpakowcy” przeprowadzili [[rajd niemeński]] trwający od 22 czerwca do 15 lipca 1944, łącząc się tego dnia z oddziałami Armii Czerwonej nacierającymi na Niemców w ramach [[Operacja Bagration|operacji „Bagration”]].

== Zobacz też ==
* [[Rajd Kowpaka]]

== Przypisy ==
{{Przypisy}}

== Bibliografia ==
* [[Marian Sztarski]]: ''Zuchwały rajd''. Warszawa: [[Bellona (wydawnictwo)|Wydawnictwo Ministerstwa Obrony Narodowej]], 1987. {{ISBN|83-11-07385-6}}.

[[Kategoria:1944 w okupowanej Polsce]]
[[Kategoria:Działania zbrojne w 1944]]
[[Kategoria:Partyzantka radziecka w Polsce 1939–1945]]

title: Rajd polski

Czas: 5 stycznia – 17 kwietnia 1944

Terytorium: Polska pod okupacją III Rzeszy (Generalne Gubernatorstwo)

Wynik: sukces partyzantów radzieckich

title: Strony konfliktu

ZSRR: III Rzesza

title: Dowódcy

title: Siły

title: Straty

163 zabitych, · 352 rannych, · 107 zaginionych: 5160 „zlikwidowanych”


text:
# Egletes viscosa
Egletes viscosa là một loài thực vật có hoa trong họ Cúc. Loài này được (L.) Less. mô tả khoa học đầu tiên năm 1832.

wikiname: viwiki

title: Egletes viscosa

in_language: vi

wikitext:
{{Mồ côi|date=tháng 7 2018}}
{{tiêu đề nghiêng}}
{{bảng phân loại
| name =''Egletes viscosa''
| status =
| status_system =
| status_ref =
| image =
| image_caption=
| regnum = [[Thực vật|Plantae]]
| unranked_divisio = [[Thực vật có hoa|Angiospermae]]
| unranked_classis = [[Thực vật hai lá mầm thật sự|Eudicots]]
| ordo = [[Bộ Cúc|Asterales]]
| familia = [[Họ Cúc|Asteraceae]]
| genus = ''[[Egletes]]''
| species = '''''E. viscosa'''''
| binomial = ''Egletes viscosa''
| binomial_authority = (L.) Less., 1832
}}
'''''Egletes viscosa''''' là một loài [[thực vật có hoa]] trong [[họ Cúc]]. Loài này được (L.) Less. mô tả khoa học đầu tiên năm 1832.<ref>{{Chú thích web|url=http://www.theplantlist.org/tpl1.1/record/gcc-87313| tiêu đề=''Egletes viscosa''|ngày truy cập=ngày 4 tháng 6 năm 2013| tác giả 1=The Plant List | năm =2010}}</ref>

==Chú thích==
{{tham khảo|30em}}

==Liên kết ngoài==
{{Commonscat|Egletes viscosa}}
{{Wikispecies|Egletes viscosa}}

[[Thể loại:Egletes]]
[[Thể loại:Thực vật được mô tả năm 1832]]
[[Thể loại:Thực vật Bắc Mỹ]]
[[Thể loại:Thực vật Nam Mỹ]]

{{Astereae-stub}}

title: Phân loại khoa học

Giới (regnum): Plantae

(không phân hạng): Angiospermae Eudicots

Bộ (ordo): Asterales

Họ (familia): Asteraceae

Chi (genus): Egletes

Loài (species): E. viscosa

title: Danh pháp hai phần

Danh pháp hai phần: Egletes viscosa · (L.) Less., 1832


text:
# 薩爾卡勒村
薩爾卡勒村（波斯語：），是伊朗吉兰省阿姆拉什县兰库区沙布庫斯拉特鄉的一个村。2006年人口普查顯示該村人口为248人，分佈在63个家庭中。

wikiname: zhwiki

title: 薩爾卡勒村

in_language: zh

wikitext:
{{Infobox settlement
<!-- See Template:Infobox settlement for additional fields and descriptions -->
| name                    = 薩爾卡勒村
| native_name             = سركله
| native_name_lang        = <!-- ISO 639-2 code e.g. "fr" for French. If more than one, use {{lang}} instead -->
| settlement_type         = 村落
| image_skyline           =
| image_alt               =
| image_caption           =
| image_flag              =
| flag_alt                =
| image_seal              =
|pushpin_map=Iran
|mapsize=150px
|coordinates=  {{coord|37|03|53|N|50|15|55|E|region:IR|display=inline,title}}
| coor_pinpoint           =
| coordinates_footnotes   =
|subdivision_type         = [[國家]]
|subdivision_name         = {{flag|Iran}}
| subdivision_type1       = [[伊朗省份|省份]]
| subdivision_name1       = [[吉兰省]]
| subdivision_type2       = [[县 (伊朗)|縣]]
| subdivision_name2       = [[阿姆拉什縣]]
| subdivision_type3       = [[區 (伊朗)|區]]
| subdivision_name3       = [[蘭庫區]]
| subdivision_type4       = [[鄉 (伊朗)|鄉]]
| subdivision_name4       = [[沙布庫斯拉特鄉]]
| established_title       =
| established_date        =
| founder                 =
| seat_type               =
| seat                    =
| government_footnotes    =
| leader_party            =
| leader_title            =
| leader_name             =
| unit_pref               = Metric<!-- or US or UK -->
| area_footnotes          =
| area_total_km2          =
| area_land_km2           =
| area_water_km2          =
| area_water_percent      =
| area_note               =
| elevation_footnotes     =
| elevation_m             =
| population_footnotes    =
| population_total        = 248
| population_as_of        = 2006
| population_density_km2  = auto
| population_demonym      =
| population_note         =
| timezone1               =
| utc_offset1             =
| timezone1_DST           =
| utc_offset1_DST         =
| postal_code_type        =
| postal_code             =
| area_code_type          =
| area_code               =
| iso_code                =
| website                 = <!-- {{URL|example.com}} -->
| footnotes               =
}}
'''薩爾卡勒村'''（{{Lang-fa|سركله}}），是伊朗吉兰省阿姆拉什县兰库区[[沙布庫斯拉特鄉]]的一个村。2006年人口普查顯示該村人口为248人，分佈在63个家庭中。<ref>{{IranCensus2006|01}}</ref>

== 参考文獻 ==
{{Reflist}}{{Amlash County}}
[[Category:阿姆拉什縣聚居點]]
[[Category:沙布庫斯拉特鄉村落]]

title: 薩爾卡勒村 · سركله

國家: 伊朗

省份: 吉兰省

縣: 阿姆拉什縣

區: 蘭庫區

鄉: 沙布庫斯拉特鄉

title: 人口（2006）


text:
# Екстер Олександра Олександрівна
Олекса́ндра Олекса́ндрівна Е́кстер, до шлюбу Григоро́вич (6 (18) січня 1882, Білосток, Польща — 17 березня 1949, Фонтене-о-Роз, біля Парижу) — українська художниця греко-єврейського походження. Ілюстраторка, дизайнерка, сценографка, педагогиня. Піонерка європейського кубізму та футуризму, авангарду, одна із засновниць стилю «ар-деко». Стала абстракціоністкою, на що тоді не зважилися[джерело?] її друзі Пікассо, Брак, Леже. Оновила й театральне мистецтво ХХ століття, новітньо оформлюючи сценічне дійство, що пізніше перейняли в Європі та Америці. Названа Бенедиктом Лівшицем «амазонкою авангарду».

## Біографія
Народилася 1882 року в Білостоку Гродненської губернії в сім'ї білоруського єврея та грекині.
Невдовзі батьки переїхали до Києва. Закінчила гімназію Святої Ольги та Київське художнє училище, де вчилася в 1901—1903 та 1906 роках, разом з майбутніми авангардистами О. Богомазовим та О. Архипенком. Серед викладачів був Микола Пимоненко. Брала приватні уроки в Сергія Світославського.
Одружилася з німецьким адвокатом Миколою Євгеновичем Екстером та оселилася з ним у Києві по вулиці Б. Хмельницького, 27. У мансарді розташовувалася її студія, в якій працювали майбутні корифеї світового декораційного мистецтва Вадим Меллер, Анатоль Петрицький, Павло Челищев.
У 1907 році Екстер вирушила до Парижу по нові враження, але й у паризькій академії навчальна програма мало різнилась від київської. Познайомившись із прихильником нового мистецтва поетом Гійомом Аполлінером, Олександра Екстер потрапляє до майстерні Пабло Пікассо, де віднаходить нову філософію мистецтва.
«В її паризькій господі, так само, як у ній самій, впадало в очі своєрідне сполучення європейської культури з українським побутом. На стінах серед малюнків Пікассо й Брака можна було побачити українські вишивки, на підлозі — український килим, до столу подавали глиняні горщечки, яскраві майолікові тарілки з варениками», — згадує Аліса Коонен, акторка Московського камерного театру, в якому Екстер поставила свої найкращі спектаклі: «Саломея» (1916), «Ромео і Джульєтта» (1921).
1908 року в Москві група митців з Києва, Санкт-Петербурга та Москви організувала спільну виставку «Вінок», за яку відповідала саме Олександра Екстер. Поїздка до Парижу надихнула її на розвиток її творчості.
Повернувшись до Києва, разом з Богомазовим і Бурлюком організувала виставку «Ланка» («Звено») в крамниці купця Єрнджишека на Хрещатику. Виставка була розкритикована та не знайшла розуміння аудиторії. 1909 року скульптор Володимир Іздебський відкрив в Одесі «Салон». Після його відкриття митців поділили на правих, середніх та лівих. Першими милувалися, другими захоплювалися, а третіх не розуміли. Олександра Екстер була віднесена до лівого крила.
В адресному довіднику (Весь Киев: адресная и справочная книга / С. М. Богуславский. — Киев: Типография 1-й Киевской артели Печатного дела, Трехсвятительская ул. д. 5, 1912. — 926 c.) зазначено адресу проживання Олександри Олександрівни Екстер: вул. Гімназична (рос. Гимназическая), буд. № 1 (зараз це вул. Леонтовича).
Після цього, 1914 року на Хрещатику відбулась виставка «Кільце», доволі позитивно сприйнята критикою. Але інтерес до авангарду на той час зменшився.
Померла Олександра Естер 1949 року в передмісті Парижу. Вже хвора писала друзям, що тужить за батьківщиною: «Зима, що надходить, буде дуже важка. Це дев'ята зима від початку війни, і для мене вона буде найважча».

## Творчість
У відповідь на критику колористичного рішення її картин приятелем Фернаном Леже Екстер написала кілька монохромних картин. Проте це для неї був кольоровий піст, і з 1914 року її кубізм вибухає всіма барвами веселки: Екстер була зачарована українським народним мистецтвом.
Завдяки зв'язкам чоловіка Екстер мала можливість познайомитися з Наталією Давидовою, яка володіла маєтком, де Давидова у 1914 році влаштувала кустарний пункт села Вербівка (художньою керівницею якого була учениця Екстер Ніна Генке), розташованого поблизу Черкас. Точно там відома художниця, що на даний момент вважається представницею європейського кубізму, футуризму, українського авангарду, одна із засновниць стилю «ар-деко», знайшла для себе натхнення в українському народному мистецтві.
За словами дослідника творчості Олександри Екстер Георгія Коваленка, саме цей світ у Вербівці визначив у живописі художниці його колористичну стихію та став джерелом образності. Коваленко в своїй монографії описував, як Екстер здійснювала наукові експедиції в пошуках старовинних селянських вишивок, літургійного шиття та предметів ткацтва.
Екстер та Давидова спільно з іншими дослідниками проводили пошуки народних мотивів, які переосмислювали, осучаснювали та втілювали у супрематичні дизайни для вишивок на різних предметах, таких як сумки, подушки, килими, пояси тощо, співпрацюючи з Казимиром Малевичем, Іваном Пуні та Ксенією Богуславською, а також працюючи за мотивами ескізів Розанової, Удальцової. Згодом вони заснували Київське кустарне товариство та представляли свої вишивки з Вербівки на виставках у Києві та країнах Європи. Виставка "Вербівка" пройшла двічі в Москві у 1915 та 1917 роках. У 1917 році було експоновано понад 400 робіт у Москві, які не повернулися назад.
Ці твори мали комерційний успіх. Їх виставляли й охоче купували в Полтаві, Києві, Москві, Берліні. Сільські художники внесли динаміку кубофутуризму у власні твори, а Екстер під їхнім впливом яскраво кольорувала площини й грані свого живопису. Відкриваючи виставку селянки Ганни Собачко в Києві 1918 року, за часів УНР, Екстер сказала те ж, що говорила й Леже: «Молоді слов'янські народи віддають перевагу радісним ясним кольорам». Під впливом, зокрема, Олександри Екстер, французькі кубісти розкріпачили свою палітру.
Та Екстер пішла далі, ставши абстракціоністкою, на що не зважилися її паризькі друзі Пікассо, Брак, Леже. У своїй київській студії вона навчала абстрактного мистецтва навіть дітей, пропонуючи їм ілюструвати казку не сюжетно, а з допомогою ритмів.
Оновила вона й театральне мистецтво ХХ століття. Чи не вперше у світовій сценографії Екстер обігравала весь куб сцени, а не лише її підлогу-планшет. Новітньо: лаконічно, конструктивно, рухливо — оформила сценічне дійство, що пізніше перейняли в Європі та Америці. Олександра Екстер зробила внесок у театральне мистецтво першої половини XX століття. В її авангардистсько-конструктивістському стилі були оформлені декорації «вакхічної драми» «Фаміра Кіфаред» І. Анневського (йшла в 1916—1917 на сцені Камерного театру в Москві, реж. О. Таїров).
Одна з найвідоміших картин Екстер — «Фундуклеївська вулиця» (нині Богдана Хмельницького). Будівлі на картині мчать униз до Хрещатика, як діти на санчатах. Глядач твору не втримався від епіграми:
Не може бути сумніву,
Тут доказів чимало:
Чи не за землетрусу
Вона «пейзаж» писала?
За мотивами її театральних костюмів також були створені скульптури: ескізи на площині паперу перетворені в пластичні форми, вилиті з бронзи й покриті емаллю.
Свої твори й архів Екстер заповіла другу-художнику Семену Ліссіму, який жив у Нью-Йорку. Так більша частина спадщини Екстер потрапила до Америки. Зараз твори Олександри Екстер зберігаються в різних музеях світу і, зокрема, Національному художньому музеї України в Києві, де вона розпочинала свій творчий шлях.

## Галерея
- Паризький міський пейзаж, 1912
- Кубо-футуристична композиція (гавань), 1912
- Міст у Севре, 1912
- Натюрморт, 1913
- Composition (Genoa), 1914
- Натюрморт з яйцями, 1915
- Венеція, 1915
- Non-Objective Composition, 1917
- Композиція, 1918
- Construction, 1921
- Сolor design, 1922
- Кубістські костюми до "Саломеї" О. Вайльда, 1922
- Театральна завіса, 1922
- Танцюристки, 1924
- Ескіз театрального костюма, 1924
- Ескіз костюма до фільму "Аеліта", 1914
- Саломея, три садукеї. Ескіз уостюмів, 1926
- Човен і місто, 1925
- Театральна композиція, 1925
- Дизайн сцени для "Дон Жуана у пеклі", 1929
- Карнавал у Венеції, 1930
- Урок музики
- Дизайн костюму до драми «Фаміра Кифаред»

## Пам'ять
У 2000 році в Парижі створено «Товариство Олександри Екстер».
У 2008 році в Києві відбулася перша виставка Олександри Екстер.
В 2023 році в Києві з'явилась вулиця Олександри Екстер.

wikiname: ukwiki

title: Екстер Олександра Олександрівна

in_language: uk

wikitext:
{{Художник
|ім'я =
|оригінал імені =
|зображення =
|ширина =
|підпис =
|ім'я при народженні =
|дата народження =
|місце народження =
|дата смерті =
|місце смерті =
|національність =
|громадянство =
|жанр =
|навчання =
|напрямок =
|роки творчості =
|покровитель =
|вплив =
|вплив на =
|твори =
|нагороди =
|премії =
|звання =
|автограф =
|сайт =
}}
'''Олекса́ндра Олекса́ндрівна Е́кстер''', [[Дошлюбне та шлюбне прізвище|до шлюбу]] '''Григоро́вич''' ({{ДН|18|1|1882|6}}, [[Білосток]], [[Польща]] — [[17 березня]] [[1949]], [[Фонтене-о-Роз]], біля [[Париж]]у) — українська<ref>[https://uaview.ui.org.ua/ua/artist/exter-oleksandra Екстер Олександра]</ref> [[Живописець|художниця]] греко-єврейського походження. [[Ілюстратор]]ка, [[дизайн]]ерка, [[сценограф]]ка, [[педагог]]иня. Піонерка європейського [[кубізм]]у та [[футуризм]]у, авангарду, одна із засновниць стилю «[[ар-деко]]». Стала [[Абстракціонізм|абстракціоністкою]], на що тоді не зважилися{{Джерело|причина=посилання (також, що саме означає "не зважилися", як і чому, якщо вже стверджуємо)|дата=Травень 2025}} її друзі [[Пабло Пікассо|Пікассо]], [[Жорж Брак|Брак]], [[Фернан Леже|Леже]]. Оновила й театральне мистецтво ХХ століття, новітньо оформлюючи сценічне дійство, що пізніше перейняли в Європі та Америці. Названа [[Лівшиць Бенедикт Костянтинович|Бенедиктом Лівшицем]] «амазонкою авангарду»<ref>{{Cite web|url=https://tyzhden.ua/History/183397|title=Перша амазонка авангарду|accessdate=19 травня 2022|archive-date=6 квітня 2022|archive-url=https://web.archive.org/web/20220406152412/https://tyzhden.ua/History/183397}}</ref>.

== Біографія ==
Народилася 1882 року в [[Білосток]]у [[Гродненська губернія|Гродненської губернії]] в сім'ї [[білорус]]ького єврея та [[греки]]ні.

Невдовзі батьки переїхали до Києва. Закінчила [[Гімназія Святої Ольги|гімназію Святої Ольги]] та [[Київське художнє училище]], де вчилася в 1901—1903 та 1906 роках, разом з майбутніми [[Авангардизм|авангардистами]] [[Богомазов Олександр Костянтинович|О. Богомазовим]] та [[Архипенко Олександр Порфирович|О. Архипенком]]. Серед викладачів був [[Пимоненко Микола Корнилович|Микола Пимоненко]].<ref name=":1" /> Брала приватні уроки в [[Світославський Сергій Іванович|Сергія Світославського]].

Одружилася з німецьким адвокатом Миколою Євгеновичем Екстером та оселилася з ним у Києві по вулиці [[Вулиця Богдана Хмельницького (Київ, Шевченківський район)|Б. Хмельницького]], 27. У мансарді розташовувалася її студія, в якій працювали майбутні корифеї світового декораційного мистецтва [[Меллер Вадим Георгійович|Вадим Меллер]], [[Петрицький Анатолій Галактіонович|Анатоль Петрицький]], Павло Челищев.

У 1907 році Екстер вирушила до [[Париж]]у по нові враження, але й у паризькій академії навчальна програма мало різнилась від київської. Познайомившись із прихильником нового мистецтва поетом [[Гійом Аполлінер|Гійомом Аполлінером]], Олександра Екстер потрапляє до майстерні [[Пабло Пікассо]], де віднаходить нову філософію [[Мистецтво|мистецтва]].

«В її паризькій господі, так само, як у ній самій, впадало в очі своєрідне сполучення європейської культури з українським побутом. На стінах серед малюнків Пікассо й Брака можна було побачити українські [[Українська вишивка|вишивки]], на підлозі — український [[килим]], до столу подавали глиняні [[Горщик|горщечки]], яскраві [[Майоліка|майолікові]] тарілки з [[Вареники|варениками]]», — згадує [[Коонен Аліса|Аліса Коонен]], акторка [[Московський камерний театр|Московського камерного театру]], в якому Екстер поставила свої найкращі [[Спектакль|спектаклі]]: «Саломея» (1916), «Ромео і Джульєтта» (1921).

1908 року в Москві група митців з Києва, Санкт-Петербурга та Москви організувала спільну виставку «Вінок», за яку відповідала саме Олександра Екстер. Поїздка до Парижу надихнула її на розвиток її творчості.

Повернувшись до Києва, разом з [[Богомазов Олександр Костянтинович|Богомазовим]] і [[Бурлюк Давид Давидович|Бурлюком]] організувала виставку «Ланка» («Звено») в крамниці купця Єрнджишека на Хрещатику.<ref name=":12">{{Cite web|url=http://www.irbis-nbuv.gov.ua/cgi-bin/irbis_nbuv/cgiirbis_64.exe?I21DBN=LINK&P21DBN=UJRN&Z21ID=&S21REF=10&S21CNR=20&S21STN=1&S21FMT=ASP_meta&C21COM=S&2_S21P03=FILA=&2_S21STR=apmpmn_2008_1_20|title=Лекція Дмитра Горбачова Давид Бурлюк. Український батько російського футуризму|last=Горбачов|first=Дмитро|date=|website=|publisher=|language=укр|archive-url=https://web.archive.org/web/20201024103924/http://www.irbis-nbuv.gov.ua/cgi-bin/irbis_nbuv/cgiirbis_64.exe?I21DBN=LINK&P21DBN=UJRN&Z21ID=&S21REF=10&S21CNR=20&S21STN=1&S21FMT=ASP_meta&C21COM=S&2_S21P03=FILA=&2_S21STR=apmpmn_2008_1_20|archive-date=24 жовтня 2020|accessdate=2020-10-20}}</ref> Виставка була розкритикована та не знайшла розуміння аудиторії.<ref>{{Cite web|url=https://vogue.ua/article/culture/art/10-shedevrov-ukrainskoy-hudozhnicy-aleksandry-ekster-43330.html|title=10 шедеврів української художниці Олександри Екстер|date=2024-03-17|website=vogue.ua|language=uk|access-date=2024-09-02}}</ref> 1909 року скульптор [[Володимир Іздебський]] відкрив в Одесі «Салон». Після його відкриття митців поділили на правих, середніх та лівих. Першими милувалися, другими захоплювалися, а третіх не розуміли. Олександра Екстер була віднесена до [[Ліві (політика)|лівого крила]].

В адресному довіднику ('''Весь Киев''': адресная и справочная книга / С. М. Богуславский. — Киев: Типография 1-й Киевской артели Печатного дела, Трехсвятительская ул. д. 5, '''1912'''. — 926 c.) зазначено адресу проживання Олександри Олександрівни Екстер: вул. Гімназична ({{langx|ru|Гимназическая}}), буд. № 1 (зараз це вул. Леонтовича).<ref>{{Cite web|url=https://irbis-nbuv.gov.ua/cgi-bin/ua/elib.exe?Z21ID=&I21DBN=UKRLIB&P21DBN=UKRLIB&S21STN=1&S21REF=10&S21FMT=online_book&C21COM=S&S21CNR=20&S21P01=0&S21P02=0&S21P03=FF=&S21STR=00000222_02|title= Весь Киев (1912)|website=irbis-nbuv.gov.ua|access-date=2025-01-08}}</ref>

Після цього, 1914 року на Хрещатику відбулась виставка «Кільце», доволі позитивно сприйнята критикою. Але інтерес до авангарду на той час зменшився.<ref name=":1">{{Cite web|url=https://suspilne.media/360498-avangardistka-oleksandra-ekster-ukrainska-ci-rosijska-amazonka/|title=Авангардистка Олександра Екстер: українська чи російська амазонка|last=Крижня|first=Марина|website=Суспільне}}</ref>

Померла Олександра Естер 1949 року в передмісті Парижу. Вже хвора писала друзям, що тужить за батьківщиною: ''«Зима, що надходить, буде дуже важка. Це дев'ята зима від початку війни, і для мене вона буде найважча».''

== Творчість ==
[[Файл:Konstruktivist still-life by A. Exter (1917, GRM) FRAME by shakko.jpg|ліворуч|міні|''Конструктивістський натюрморт'', 1917]]
У відповідь на критику [[Колористика|колористичного]] рішення її картин приятелем [[Фернан Леже|Фернаном Леже]] Екстер написала кілька [[Монохромія|монохромних картин]]. Проте це для неї був кольоровий піст, і з 1914 року її [[кубізм]] вибухає всіма барвами [[Веселка|веселки]]: Екстер була зачарована українським народним мистецтвом.

Завдяки зв'язкам чоловіка Екстер мала можливість познайомитися з Наталією Давидовою, яка володіла маєтком, де Давидова у 1914 році влаштувала кустарний пункт села Вербівка (художньою керівницею якого була учениця Екстер [[Генке Ніна|Ніна Генке]]), розташованого поблизу Черкас. Точно там відома художниця, що на даний момент вважається представницею європейського кубізму, футуризму, українського авангарду, одна із засновниць стилю [[Ар-деко|«ар-деко»]], знайшла для себе натхнення в українському народному мистецтві.

За словами дослідника творчості Олександри Екстер Георгія Коваленка, саме цей світ у Вербівці визначив у живописі художниці його колористичну стихію та став джерелом образності. Коваленко в своїй монографії описував, як Екстер здійснювала наукові експедиції в пошуках старовинних селянських вишивок, літургійного шиття та предметів ткацтва.

Екстер та Давидова спільно з іншими дослідниками проводили пошуки народних мотивів, які переосмислювали, осучаснювали та втілювали у супрематичні дизайни для вишивок на різних предметах, таких як сумки, подушки, килими, пояси тощо, співпрацюючи з [[Казимир Малевич|Казимиром Малевичем]], [[Іваном Пуні]] та [[Ксенія Богуславська|Ксенією Богуславською]], а також працюючи за мотивами ескізів Розанової, Удальцової.<ref name=":2">{{Cite web|url=https://vogue.ua/article/culture/art/heforsheartsweek-chto-nuzhno-znat-pro-allu-gorskuyu-aleksandru-ekster-i-zoyu-lerman-33745.html|title=Жінка в мистецтві: що потрібно знати про художниць Аллу Горську, Олександру Екстер і Зою Лерман|date=2019-03-13|website=vogue.ua|language=uk|access-date=2024-09-05}}</ref> Згодом вони заснували Київське кустарне товариство та представляли свої вишивки з Вербівки на виставках у Києві та країнах Європи. Виставка "Вербівка" пройшла двічі в Москві у 1915 та 1917 роках.<ref name=":2" /> У 1917 році було експоновано понад 400 робіт у Москві, які не повернулися назад.<ref name=":1" />

Ці твори мали комерційний успіх. Їх виставляли й охоче купували в [[Полтава|Полтаві]], [[Київ|Києві]], [[Москва|Москві]], [[Берлін]]і. Сільські художники внесли динаміку [[кубофутуризм]]у у власні твори, а Екстер під їхнім впливом яскраво кольорувала площини й грані свого живопису. Відкриваючи виставку селянки [[Собачко-Шостак Ганна Федосівна|Ганни Собачко]] в Києві 1918 року, за часів [[Українська Народна Республіка|УНР]], Екстер сказала те ж, що говорила й Леже: ''«Молоді слов'янські народи віддають перевагу радісним ясним кольорам»''. Під впливом, зокрема, Олександри Екстер, французькі кубісти розкріпачили свою [[Палітра|палітру]].
[[Файл:Aelita 1924 still 03.jpg|ліворуч|міні|Кадр з фільму «[[Аеліта (фільм)|Аеліта]]» (1924) з костюмами Екстер]]
Та Екстер пішла далі, ставши [[Абстракціонізм|абстракціоністкою]], на що не зважилися її паризькі друзі [[Пабло Пікассо|Пікассо]], [[Жорж Брак|Брак]], [[Фернан Леже|Леже]]. У своїй київській студії вона навчала абстрактного мистецтва навіть дітей, пропонуючи їм ілюструвати казку не сюжетно, а з допомогою ритмів.

Оновила вона й театральне мистецтво ХХ століття. Чи не вперше у світовій сценографії Екстер обігравала весь куб сцени, а не лише її підлогу-планшет. Новітньо: лаконічно, конструктивно, рухливо — оформила сценічне дійство, що пізніше перейняли в Європі та Америці. Олександра Екстер зробила внесок у театральне мистецтво першої половини XX століття. В її авангардистсько-конструктивістському стилі були оформлені декорації «вакхічної драми» «Фаміра Кіфаред» І. Анневського (йшла в 1916—1917 на сцені Камерного театру в Москві, реж. [[Таїров Олександр Якович|О. Таїров]]).

Одна з найвідоміших картин Екстер — «Фундуклеївська вулиця» (нині [[Вулиця Богдана Хмельницького (Київ, Шевченківський район)|Богдана Хмельницького]]). Будівлі на картині мчать униз до [[Хрещатик]]а, як діти на санчатах. Глядач твору не втримався від [[Епіграма|епіграми]]:

''Не може бути сумніву,''
''Тут доказів чимало:''
''Чи не за землетрусу''
''Вона «пейзаж» писала?''

За мотивами її театральних костюмів також були створені скульптури: ескізи на площині паперу перетворені в пластичні форми, вилиті з бронзи й покриті емаллю.

Свої твори й архів Екстер заповіла другу-художнику [[Семен Ліссім|Семену Ліссіму]], який жив у Нью-Йорку. Так більша частина спадщини Екстер потрапила до Америки<ref name=":0">{{Cite web|url=https://www.ukrinform.ua/rubric-diaspora/2384538-cej-den-v-istori-136-rokiv-vid-dna-narodzenna-oleksandri-ekster.html|title=Цей день в історії: 136 років від дня народження Олександри Екстер|accessdate=19 травня 2022|archive-date=19 травня 2022|archive-url=https://web.archive.org/web/20220519095047/https://www.ukrinform.ua/rubric-diaspora/2384538-cej-den-v-istori-136-rokiv-vid-dna-narodzenna-oleksandri-ekster.html}}</ref>. Зараз твори Олександри Екстер зберігаються в різних музеях світу і, зокрема, [[Національний художній музей України|Національному художньому музеї України]] в Києві, де вона розпочинала свій творчий шлях.

== Галерея ==
<gallery>
Файл:Paris Cityscape - 1912 - Oleksandra Ekster.png|''Паризький міський пейзаж'', 1912
Файл:Kubo-Futuristische Komposition - Alexandra Exter - Museum Ludwig-7054 (cropped).jpg|Кубо-футуристична композиція (гавань), 1912
Файл:Bridge Sevres - Aleksandra Ekster.jpg|''Міст у Севре'', 1912
Файл:Still Life (1913).jpg|''Натюрморт'', 1913
Файл:Alexandra Exter - Composition (Genoa).jpg|''Composition (Genoa)'', 1914
Файл:Still Life with Eggs - 1915 - Oleksanrda Ekster.png|''Натюрморт з яйцями'', 1915
Файл:Venice - 1915 - Oleksandra Ekster.png|''Венеція'', 1915
Файл:Alexandra Ekster - Non-Objective Composition.jpg|''Non-Objective Composition'', 1917
Файл:Alexandra Exter - Komposition (1918).jpg|''Композиція'', 1918
Файл:Alexandra Exter - Construction.jpg|''Construction'', 1921
Файл:Сolor design - Aleksandra Ekster.jpg|''Сolor design'', 1922
Файл:Cubist costumes for Salome.jpg|Кубістські костюми до "[[Саломея (п'єса)|Саломеї]]" [[Оскар Вайлд|О. Вайльда]], 1922
Файл:Kamerny Theatre Curtain.jpg|Театральна завіса, 1922
Файл:1924 Alexandra Exter, Tänzerinnen.JPG|''Танцюристки'', 1924
Файл:Alexandra Exter - sketch (Lobanov-Rostovsky coll.) 02.jpg|Ескіз театрального костюма, 1924
Файл:Alexandra Exter - Aelita (Lobanov-Rostovsky coll.) 01.jpg|Ескіз костюма до фільму "[[Аеліта (фільм)|Аеліта]]", 1914
Файл:Alexandra Exter - Salomé, Die drei Sadduzäer. Kostüm-Skizzen.jpg|[[Саломея (п'єса)|Саломея]], три [[садукеї]]. Ескіз уостюмів, 1926
Файл:Alexandra Exter − The Boat and the Town.jpg|''Човен і місто'', 1925
Файл:Alexandra Exter - Theatrical Composition.jpg|''Театральна композиція'', 1925
Файл:Stage Design for Don Juan in Hell - Aleksandra Ekster.jpg|Дизайн сцени для "Дон Жуана у пеклі", 1929
Файл:Alexandra Exter - Carnival in Venice.jpg|''Карнавал у Венеції'', 1930
Файл:Alexandra Exter - The Music Lesson.jpg|''Урок музики''
Файл:Ekster FamiraKifared.jpg|Дизайн костюму до драми «Фаміра Кифаред»
</gallery>

== Пам'ять ==
У 2000 році в Парижі створено «Товариство Олександри Екстер»<ref name=":0" />.

У 2008 році в Києві відбулася перша виставка Олександри Екстер<ref name=":0" />.

В 2023 році в Києві з'явилась [[вулиця Олександри Екстер]].

== Примітки ==
{{reflist|2}}

== Література ==
* ''[[Горбачов Дмитро Омелянович|Горбачов Д.]]'' Екстер Олександра Олександрівна // {{МУ-97}} — С. 229.
* ''Рибаков М. О.'' Екстер Олександра Олександрівна // {{ЕІУ/3}} — С. 25—26.
* ''Коваленко Г. Ф.'' Александра Экстер. — Москва, 1993.

== Посилання ==
* [https://www.youtube.com/watch?v=24EXaoTtzVQ Марко Роберт Стех. «Очима культури» № 92. Олександра Екстер] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20220303072800/https://www.youtube.com/watch?v=24EXaoTtzVQ |date=3 березня 2022 }}
* [http://uartlib.org/oleksandra-ekster-ta-yiyi-studiya-kiyiv-1918/ Олександра Екстер та її студія (Київ,1918). Стаття Георгія Коваленко.] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150203192825/http://uartlib.org/oleksandra-ekster-ta-yiyi-studiya-kiyiv-1918/ |date=3 лютого 2015 }}
* ''Шестаков Андрій'' [http://www.umoloda.kiev.ua/number/1369/164/48259/ ''«Амазонка» з Фундуклеївської''. До 60-річчя з дня смерті «майстрині радості» Олександри Екстер] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20100129023650/http://www.umoloda.kiev.ua/number/1369/164/48259/ |date=29 січня 2010 }} // «[[Україна Молода]]», № 048 за [[17 березня]] [[2009]] року
* [http://ofam.od.ua/php/arhiv2.php?dates=1987-02-20 Виставка творів Олександри Екстер] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160407190434/http://ofam.od.ua/php/arhiv2.php?dates=1987-02-20 |date=7 квітня 2016 }}
* [http://uartlib.org/allbooks/aleksandra-ekster-vystavka-proyzvedenyj-katalog/ Александра Экстер. Выставка произведений. Каталог. Одесса, 1989] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210712192922/http://uartlib.org/allbooks/aleksandra-ekster-vystavka-proyzvedenyj-katalog/ |date=12 липня 2021 }}
* [https://esu.com.ua/search_articles.php?id=18836 Д. О. Горбачов. Екстер Олександра Олександрівна] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20220210112820/https://esu.com.ua/search_articles.php?id=18836 |date=10 лютого 2022 }}
{{Бібліоінформація}}
{{Портали|Мистецтво|Біографії|Театр}}

[[Категорія:Футуристи]]
[[Категорія:Померли у Фонтене-о-Роз]]
[[Категорія:Російська еміграція 1920-х років]]
[[Категорія:Емігранти з Російської імперії до Франції]]
[[Категорія:Український авангард]]
[[Категорія:Українські художниці]]
[[Категорія:Митці ар-деко]]
[[Категорія:Білоруси України]]
[[Категорія:Білоруси Франції]]
[[Категорія:Греки Білорусі]]
[[Категорія:Греки в Україні]]
[[Категорія:Греки Франції]]
[[Категорія:Українські педагоги]]
[[Категорія:Освітянки]]
[[Категорія:Сценографи]]
[[Категорія:Українські ілюстраторки]]
[[Категорія:Українські дизайнерки]]
[[Категорія:Український футуризм]]

title: рос. Александра Экстер

Народження: 6 (18) січня 1882 · Білосток, Гродненська губернія, Литовське генерал-губернаторство, Російська імперія

Смерть: 17 березня 1949[…] (67 років)

Країна: Російська імперія · СРСР

Навчання: Академія Ґранд-Шом'єр і Київське художнє училище

Діяльність: художниця, художниця по костюмах, ілюстраторка, сценографка, графікеса, дизайнерка, мисткиня, художниця по текстилю

Напрямок: Російський авангард

Відомі учні: Vera Rocklined і Епштейн Марко Ісайович

Працівник: Вищі художньо-технічні майстерні

Член: Супремус

Роботи в колекції: Міннеаполіський інститут мистецтва, Музей Тіссен-Борнемісса, Музей сучасного мистецтва (Нью-Йорк), Національна галерея Канади, Special Collection (NAMU)d, Музей мистецтв Карнегіd, Національна галерея Австралії, Клівлендський музей мистецтв, Художня галерея Олбрайт-Ноксd, Музей сучасного мистецтва Сан-Франциско, Національний художній музей України, Institut Valencià d'Art Modernd, Museum Ludwigd, Російський музей, Берлінська галереяd, Третьяковська галерея, Slobodskoy Museum and Exhibition Centerd, Kunsthaus Zürichd, Музей сучасного мистецтва (Стокгольм) і Державна галерея мистецтв (Штутгарт)

рос. Александра Экстер: Екстер Олександра Олександрівна у Вікісховищі

рос. Александра Экстер: Висловлювання у Вікіцитатах


text:
# 11 av. J.-C.
Cette page concerne l'année 11 av. J.-C. du calendrier julien.

## Événements
- Guerre de Germanie : Drusus, profitant des querelles entre les Germains, passe la Lippe (Lupia) et marche jusqu'à la Weser (Visurgis) ; il échappe à une embuscade sur la route du retour[1].
- Tibère réprime les révoltes en Pannonie et en Dalmatie[2] dues au recensement provincial.
- Pison, gouverneur de Pamphylie, intervient contre la révolte des Besses en Thrace, soutenue par un prêtre de Dionysos, Volgaisos[2].
- Quirinius est nommé légat en Syrie (fin en 8 av. J.-C.)[3].
- À Rome, Auguste adopte Tibère.
  - La fille d'Auguste, Julia, veuve de Marcus Vipsanius Agrippa, se remarie, sur ordre de son père, avec Tibère[4].
- Création des curatores aquarum. L'entretien des aqueducs et des sources de Rome passe sous contrôle impérial[5].

## Décès en 11 av. J.-C.
- Octavie, sœur de l'empereur Auguste et femme de C. Claudius Marcellus Aeserninus puis d'Antoine.
- Rhescuporis II, roi des Odryses.

wikiname: frwiki

title: 11 av. J.-C.

in_language: fr

wikitext:
{{années|-11}}
''Cette page concerne l'année '''11 {{av JC}}''' du [[calendrier julien]].''

== Événements ==
* [[Occupation romaine de la Germanie sous Auguste|Guerre de Germanie]] : [[Nero Claudius Drusus|Drusus]], profitant des querelles entre les Germains, passe la [[Lippe (rivière)|Lippe]] (''Lupia'') et marche jusqu'à la [[Weser]] (''Visurgis'') ; il échappe à une embuscade sur la route du retour<ref>{{Ouvrage | auteur1=Auguste Savagner | auteur2=Heinrich Luden | titre=L'histoire d'Allemagne | volume=1 | éditeur=Ardant | année=1851 | présentation en ligne={{Google Livres|KlIXAAAAYAAJ|page=50}}}}</ref>.
* [[Tibère]] [[Campagne d'Illyrie (13-9 av J.-C.)|réprime les révoltes]] en [[Pannonie]] et en [[Dalmatie]]<ref name="Tillemont">{{Ouvrage | auteurs=[[Louis-Sébastien Le Nain de Tillemont]] | titre=Histoire des empereurs et des autres princes qui ont régné durant les six premiers siècles de l’Église | volume=1 | lieu=Paris | éditeur=Charles Robustel | année=1700 | présentation en ligne={{Google Livres|rrY4VaJK75gC|page=26}}}}</ref> dues au recensement provincial.
* [[Lucius Calpurnius Piso Frugi (consul en -15)|Pison]], gouverneur de [[Pamphylie]], intervient contre la révolte des [[Bessi|Besses]] en [[Thrace]], soutenue par un prêtre de [[Dionysos]], Volgaisos<ref name="Tillemont"/>.
* [[Publius Sulpicius Quirinius|Quirinius]] est nommé légat en [[Syrie (province romaine)|Syrie]] (fin en [[-8|8 {{av JC}}]])<ref>{{Ouvrage | auteur1=Ray Summers | auteur2=Jerry Vardaman | titre=Chronos, kairos, Christos | volume=2 | éditeur=Mercer University Press | année=1998 | pages totales=320 | isbn=978-0-86554-582-3 | présentation en ligne={{Google Livres|mWnYvI5RdLMC|page=66}}}}</ref>.
* À [[Rome]], [[Auguste]] adopte [[Tibère]].
** La fille d'[[Auguste]], [[Julia Caesaris filia|Julia]], veuve de [[Marcus Vipsanius Agrippa]], se remarie, sur ordre de son père, avec [[Tibère]]<ref>{{Ouvrage | langue=en | auteur1=Richard A. Bauman | titre=Women and Politics in Ancient Rome | lieu=Londres | éditeur=[[Routledge]] | année=1994 | pages totales=312 | isbn=978-0-203-42907-5 | présentation en ligne={{Google Livres|id=bZxP0b5yxN0C|page=103}}}}</ref>.
* Création des ''[[curateur des eaux|curatores aquarum]]''. L'entretien des [[Aqueducs de Rome|aqueducs]] et des sources de [[Rome antique|Rome]] passe sous contrôle impérial<ref>{{Ouvrage | prénom1=Pierre | nom1=Cordier | lien auteur1=Pierre Cordier | titre=Rome, ville et capitale, de César à la fin des Antonins | lieu=Paris | éditeur=[[Éditions Bréal]] | année=2001 | pages totales=192 | isbn=978-2-84291-809-5 | présentation en ligne={{Google Livres|FsQ50eU9X38C|page=108}}}}</ref>.

== [[:Catégorie:Décès en 11 av. J.-C.|Décès en 11 av. J.-C.]] ==

* [[Octavia Thurina Minor|Octavie]], sœur de l'empereur [[Auguste]] et femme de [[Caius Claudius Marcellus (consul en -50)|C. Claudius Marcellus Aeserninus]] puis d'[[Marc Antoine|Antoine]].
* [[Rhescuporis II]], [[royaume des Odryses|roi des Odryses]].
== Notes et références ==
<references />
== Liens externes ==
* {{Année BNF|-0011}}
{{Portail|Monde antique}}

[[Catégorie:11 av. J.-C.|*]]


text:
# Çukurca, Domaniç
Çukurca là một xã thuộc huyện Domaniç, tỉnh Kütahya, Thổ Nhĩ Kỳ. Dân số thời điểm năm 2008 là 2.512 người.

title: Çukurca, Domaniç

wikitext:
{{Thông tin khu dân cư
|name = Çukurca
|other_name =
|native_name =
|settlement_type = Xã
|image_skyline =
|imagesize =
|image_caption =
|image_map =
|pushpin_map =
|pushpin_label_position =right
|pushpin_map_caption =Vị trí ở Thổ Nhĩ Kỳ
|coordinates_display = inline,title
|coordinates_region =
|subdivision_type = [[Quốc gia]]
|subdivision_name ={{flag|Thổ Nhĩ Kỳ}}
|subdivision_type1 =[[Phân cấp hành chính Thổ Nhĩ Kỳ|Tỉnh]]
|subdivision_name1 = [[Kütahya (tỉnh)|Kütahya]]
|subdivision_type2 = [[Phân cấp hành chính Thổ Nhĩ Kỳ|Huyện]]
|subdivision_name2 = [[Domaniç]]
|leader_title =
|leader_name =
|established_title =
|established_date =
|area_total_km2 =
|population_as_of = 2008
|population_footnotes =
|population_total =2.512 người
|population_density_km2 =
|timezone=[[Giờ Đông Âu|EET]]
|utc_offset=+2
|timezone_DST=[[Giờ mùa hè Đông Âu|EEST]]
|utc_offset_DST=+3
|latd=|latm=|lats=|latNS=N
|longd=|longm=|longs=|longEW=E
|elevation_footnotes =
|elevation_m =
|elevation_ft =
|website =
|footnotes =
}}

'''Çukurca''' là một [[Phân cấp hành chính Thổ Nhĩ Kỳ|xã]] thuộc huyện [[Domaniç]], tỉnh [[Kütahya (tỉnh)|Kütahya]], [[Thổ Nhĩ Kỳ]]. Dân số thời điểm năm 2008 là 2.512 người.<ref>{{chú thích web|url=http://rapor.tuik.gov.tr/reports/rwservlet?adnksdb2=&report=idari_yapi_2008.RDF&p_il1=43&p_yil=2008&p_dil=1&desformat=html&ENVID=adnksdb2Env|publisher=Viện thống kê Thổ Nhĩ Kỳ|title=Cities, towns and villages in Kütahya|access-date=ngày 16 tháng 9 năm 2012}}{{Liên kết hỏng|date=2021-04-04 |bot=InternetArchiveBot }}</ref>

==Chú thích==
{{Tham khảo}}

==Tham khảo==

[[Thể loại:Xã thuộc tỉnh Kütahya]]

{{Kütahya-geo-stub}}

title: Çukurca

Quốc gia: Thổ Nhĩ Kỳ

Tỉnh: Kütahya

Huyện: Domaniç

title: Dân số (2008)

• Tổng cộng: 2,512 người

• Mùa hè (DST): EEST (UTC+3)


text:
# Neva Gerber
Genevieve Dolores Gerber (3 de abril de 1894 – 2 de enero de 1974) fue una actriz estadounidense de cine mudo que apareció en más de 120 películas entre 1912 y 1930.

## Primeros años y carrera
Nació en Argenta, Illinois, hija de S. Nelson Gerber (1870–1902) y Juanetta Jean Pullman. Sus padres se separaron cuando era pequeña y su madre la trasladó a Los Ángeles, California. Fue educada por monjas del College of the Immaculate Heart. Tras la muerte de su padre, la empobrecida madre de Gerber cedió la tutela de su hija a un abogado.
Tras graduarse en el instituto, Gerber se convirtió en actriz y apareció en varios largometrajes. Debutó en el cine con The Flower Girl's Romance (1912). A partir de 1917, protagonizó múltiples seriales, y se la considera una de las diez mejores "reinas seriales" del cine mudo. Formó equipo con el director y actor Ben F. Wilson en muchas de estas producciones, y protagonizó el primer serial de la era sonora crudo,  The Voice from the Sky, también dirigido por Wilson. Sin embargo, su carrera se estancó en 1930 tras la muerte de Wilson a causa de una enfermedad cardiaca. Gerber se retiró de la actuación poco después.

## Vida personal y muerte
El primer matrimonio de Gerber fue con el actor Arthur Nelson Millett el 22 de julio de 1913. Se separaron al año siguiente. En 1915, se comprometió con el director William Desmond Taylor. Gerber y Taylor no se casaron, porque ella aún no se había divorciado de Millett, y ella y Taylor rompieron en 1919. (Taylor fue posteriormente asesinado en 1922, un famoso caso sin resolver). Gerber se divorció de Millett en 1920. En 1923, Gerber se casó con el contratista Edward Dana Nolan, que murió en 1926 de alcoholismo. En 1934 se casó con David Booth. Tras la muerte de Booth, se casó por cuarta y última vez con el contratista William Munchoff, que murió en 1960.
El 2 de enero de 1974, Gerber murió de una trombosis cerebral en Palm Springs, California. Fue enterrada en una tumba de pobres en el Desert Memorial Park en Cathedral City, California.

## Filmografía
| Año  | Título                    | Papel                         | Notas                                                  |
| ---- | ------------------------- | ----------------------------- | ------------------------------------------------------ |
| 1912 | The Flower Girl's Romance | Bessie Berkow                 | Cortometraje                                           |
| 1912 | The Water Rights War      | Mabel                         | Cortometraje                                           |
| 1913 | The Redemption            | Ogle - la niñera              | Cortometraje                                           |
| 1914 | Mrs. Peyton's Pearls      | Eleanor Barton - the Daughter | Cortometraje                                           |
| 1914 | The Judge's Wife          | Mrs. Livingston               |                                                        |
| 1915 | The Madonna               | Gertie                        | Cortometraje                                           |
| 1915 | Little Chrysanthemum      | Little Chrysanthemum          | Cortometraje                                           |
| 1916 | The Impersonation         | Rhoda Lyons                   |                                                        |
| 1916 | The Mansard Mystery       | Brina                         | Cortometraje                                           |
| 1917 | The Voice on the Wire     | Polly Marion                  | Película serial                                        |
| 1917 | The Mystery Ship          | Betty Lee                     | Película serial Película perdida                       |
| 1918 | Hell Bent                 | Bess Thurston                 | Título alternativo: The Three Bad Men                  |
| 1918 | Three Mounted Men         | Lola Masters                  | Película perdida Título alternativo: Three Wounded Men |
| 1919 | Roped                     | Aileen                        | Película perdida                                       |
| 1919 | A Fight for Love          | Kate McDougal                 | Película perdida                                       |
| 1919 | The Trail of the Octopus  | Ruth Stanhope                 | Película serial                                        |
| 1920 | The Screaming Shadow      | Mary Landers                  | Película serial Película perdida                       |
| 1920 | Bill's Wife               |                               | Cortometraje Escritora                                 |
| 1921 | A Yankee Go Getter        | Lucia Robilant/Vera Robilant  |                                                        |
| 1921 | Dangerous Paths           | Ruth Hammond                  |                                                        |
| 1921 | The Mysterious Pearl      | Ariel/The Pearl               | Película serial                                        |
| 1922 | The Price of Youth        | Adela Monmouth                |                                                        |
| 1922 | Impulse                   | Julia Merrifield              |                                                        |
| 1923 | In the West               | Florence Jackson              |                                                        |
| 1923 | The Santa Fe Trail        |                               | Película serial Película perdida                       |
| 1924 | Sagebrush Gospel          | Lucy Sanderson                |                                                        |
| 1924 | Days of '49               | Sierra Sutter                 | Película serial                                        |
| 1925 | The Power God             | Aileen Sturgess               | Película serial                                        |
| 1925 | Vic Dyson Pays            | Neva                          |                                                        |
| 1925 | Tonio, Son of the Sierras | Evelyn Brower                 |                                                        |
| 1925 | A Daughter of the Sioux   | Nanette                       |                                                        |
| 1926 | Officer 444               | Gloria Grey                   | Película serial                                        |
| 1926 | Fort Frayne               | Helen Farrar                  |                                                        |
| 1926 | West of the Law           | Alice Armstrong               |                                                        |
| 1927 | The Range Riders          | Betty Grannan                 |                                                        |
| 1927 | Hell Hounds of the Plains | Esther Lawson                 |                                                        |
| 1928 | The Old Code              | Lola                          |                                                        |
| 1928 | The Lone Patrol           |                               | Acreditada como Jean Dolores                           |
| 1929 | The Saddle King           | Felice Landreau               |                                                        |
| 1929 | Thundering Thompson       | Maria Valerian                |                                                        |
| 1930 | The Voice From the Sky    | Jean Lowell                   | Acreditada como Jean Dolores                           |
| 1930 | A Woman's Justice         |                               | Acreditada como Jean Dolores                           |

wikiname: eswiki

title: Neva Gerber

in_language: es

wikitext:
{{Ficha de persona
| nombre = Neva Gerber
| imagen = Neva Gerber - Jan 1920 EH.jpg
| pie de imagen = Gerber en 1920
| nombre de nacimiento = Genevieve Dolores Gerber
| fecha de nacimiento = {{fecha|3|04|1894}}
| lugar de nacimiento = [[Argenta, Illinois]], Estados Unidos
| fecha de fallecimiento = {{fecha|2|01|1974|3|04|1894|edad}}
| lugar de fallecimiento = [[Palm Springs]], [[California]], Estados Unidos
| lugar de descanso = [[Desert Memorial Park]]
| otros nombres = Jean Dolores
Genevieve Millett
| ocupación = Actriz
| años activa = 1912–1930
| cónyuge = {{matrimonio|[[Arthur Millett|Arthur Nelson Millett]]|1913|1920|razón=div.}}
{{matrimonio|Edward Dana Nolan|1923|1926|razón=fall}}
{{matrimonio|David Booth|1934|razón=fall}}
{{matrimonio|William Munchoff|1958|1960|razón=fall}}
| pareja = [[William Desmond Taylor]] (1914–1919)
}}

'''Genevieve Dolores Gerber''' (3 de abril de 1894 – 2 de enero de 1974) fue una actriz estadounidense de [[cine mudo]] que apareció en más de 120 películas entre 1912 y 1930.

== Primeros años y carrera ==
Nació en [[Argenta, Illinois]], hija de S. Nelson Gerber (1870–1902) y Juanetta Jean Pullman.<ref name="classic"/> Sus padres se separaron cuando era pequeña y su madre la trasladó a [[Los Ángeles, California]]. Fue educada por monjas del College of the Immaculate Heart. Tras la muerte de su padre, la empobrecida madre de Gerber cedió la tutela de su hija a un abogado.<ref name="lowe">{{cita libro|nombre=Denise|apellido=Lowe|año=2004|título=An Encyclopedic Dictionary of Women in Early American Films, 1895–1930|editorial=Haworth Press|isbn=0-7890-1843-8|páginas=[https://archive.org/details/isbn_9790874369709_b7n2/page/234 234-236]|url=https://archive.org/details/isbn_9790874369709_b7n2/page/234}}</ref>

[[Archivo:Neva Gerber - Jul 3 1915 RL.jpg|miniaturadeimagen|derecha|Gerber en la portada de ''Reel Life'', 1915]]
Tras graduarse en el instituto, Gerber se convirtió en actriz y apareció en varios largometrajes. Debutó en el cine con ''The Flower Girl's Romance'' (1912).<ref name="eafs">{{cita libro |apellido=Mayer |nombre=Geoff |título=Encyclopedia of American Film Serials |fecha=2017 |editorial=McFarland |isbn=9781476627199 |páginas=134–135 |url=https://books.google.com/books?id=mCgSDgAAQBAJ&q=%22Genevieve+Dolores+Gerber%22&pg=PA134 |fechaacceso=9 de noviembre de 2018 |idioma=en}}</ref> A partir de 1917, protagonizó múltiples [[Cine serial|seriales]], y se la considera una de las diez mejores "reinas seriales" del [[cine mudo]]. Formó equipo con el director y actor [[Ben F. Wilson]] en muchas de estas producciones,<ref>{{cita libro|autor=Strickland, A.W. |autor2=Ackerman, Forrest J. |título=A reference guide to American science fiction films|url=https://archive.org/details/referenceguideto0000stri |publisher=T.I.S. Publications Division|año=1981|isbn=0-89917-268-7|página=[https://archive.org/details/referenceguideto0000stri/page/188 188]}}</ref> y protagonizó el primer serial de la era sonora crudo,  ''[[The Voice from the Sky]]'', también dirigido por Wilson. Sin embargo, su carrera se estancó en 1930 tras la muerte de Wilson a causa de una enfermedad cardiaca. Gerber se retiró de la actuación poco después.<ref name="classic">{{cita web|url=http://www.classicimages.com/past_issues/view/?x=/1999/february99/gerber.html|título=Whatever Became of Neva Gerber ?|apellido=Doyle|nombre=Billy|fecha=febrero de 1999|editorial=classicimages.com|fechaacceso=17 de febrero de 2013|urlarchivo=https://web.archive.org/web/20090429221625/http://www.classicimages.com/past_issues/view/?x=%2F1999%2Ffebruary99%2Fgerber.html|fechaarchivo=29 de abril de 2009}}</ref>

== Vida personal y muerte ==
El primer matrimonio de Gerber fue con el actor Arthur Nelson Millett el 22 de julio de 1913. Se separaron al año siguiente. En 1915, se comprometió con el director [[William Desmond Taylor]]. Gerber y Taylor no se casaron, porque ella aún no se había divorciado de Millett, y ella y Taylor rompieron en 1919. (Taylor fue posteriormente asesinado en 1922, un famoso [[caso sin resolver]]). Gerber se divorció de Millett en 1920. En 1923, Gerber se casó con el contratista Edward Dana Nolan, que murió en 1926 de alcoholismo. En 1934 se casó con David Booth. Tras la muerte de Booth, se casó por cuarta y última vez con el contratista William Munchoff, que murió en 1960.<ref name="classic"/><ref>{{Cita libro|url=https://books.google.com/books?id=7eX_FP8JhRwC&q=william+munchoff+neva+gerber&pg=PA205|título=Murder in Hollywood: Solving a Silent Screen Mystery|nombre=Charles|apellido=Higham|fecha=15 de noviembre de 2004|editorial=Terrace Books|isbn=9780299203634|via=Google Books}}</ref>

El 2 de enero de 1974, Gerber murió de una [[trombosis cerebral]] en [[Palm Springs, California]]. Fue enterrada en una [[Fosa de pobres|tumba de pobres]] en el [[Desert Memorial Park]] en [[Cathedral City, California]].

== Filmografía ==
{| class="wikitable sortable"
|-
! Año
! Título
! Papel
! class="unsortable" | Notas
|-
| 1912
| ''The Flower Girl's Romance''
| Bessie Berkow
| Cortometraje
|-
| 1912
| ''The Water Rights War''
| Mabel
| Cortometraje
|-
| 1913
| ''The Redemption''
| Ogle - la niñera
| Cortometraje
|-
| 1914
| ''Mrs. Peyton's Pearls''
| Eleanor Barton - the Daughter
| Cortometraje
|-
| 1914
| ''The Judge's Wife''
| Mrs. Livingston
|
|-
| 1915
| ''The Madonna''
| Gertie
| Cortometraje
|-
| 1915
| ''Little Chrysanthemum''
| Little Chrysanthemum
| Cortometraje
|-
| 1916
| ''The Impersonation''
| Rhoda Lyons
|
|-
| 1916
| ''The Mansard Mystery''
| Brina
| Cortometraje
|-
| 1917
| ''[[The Voice on the Wire]]''
| Polly Marion
| Película serial
|-
| 1917
| ''[[The Mystery Ship]]''
| Betty Lee
| Película serial
Película perdida
|-
| 1918
| ''[[Hell Bent (película)|Hell Bent]]''
| Bess Thurston
| Título alternativo: ''The Three Bad Men''
|-
| 1918
| ''[[Three Mounted Men]]''
| Lola Masters
| Película perdida
Título alternativo: ''Three Wounded Men''
|-
| 1919
| ''[[Roped]]''
| Aileen
| Película perdida
|-
| 1919
| ''[[A Fight for Love]]''
| Kate McDougal
| Película perdida
|-
| 1919
| ''[[The Trail of the Octopus]]''
| Ruth Stanhope
| Película serial
|-
| 1920
| ''[[The Screaming Shadow]]''
| Mary Landers
| Película serial
Película perdida
|-
| 1920
| ''Bill's Wife''
|
| Cortometraje
Escritora
|-
| 1921
| ''[[A Yankee Go Getter]]''
| Lucia Robilant/Vera Robilant
|
|-
| 1921
| ''[[Dangerous Paths]]''
| Ruth Hammond
|
|-
| 1921
| ''The Mysterious Pearl''
| Ariel/The Pearl
| Película serial
|-
| 1922
| ''The Price of Youth''
| Adela Monmouth
|
|-
| 1922
| ''Impulse''
| Julia Merrifield
|
|-
| 1923
| ''In the West''
| Florence Jackson
|
|-
| 1923
| ''[[The Santa Fe Trail (película de 1923)|The Santa Fe Trail]]''
|
| Película serial
Película perdida
|-
| 1924
| ''Sagebrush Gospel''
| Lucy Sanderson
|
|-
| 1924
| ''Days of '49''
| Sierra Sutter
| Película serial
|-
| 1925
| ''The Power God''
| Aileen Sturgess
| Película serial
|-
| 1925
| ''[[Vic Dyson Pays]]''
| Neva
|
|-
| 1925
|  ''[[Tonio, Son of the Sierras]]''
| Evelyn Brower
|
|-
| 1925
| ''[[A Daughter of the Sioux]]''
| Nanette
|
|-
| 1926
| ''[[Officer 444]]''
| Gloria Grey
| Película serial
|-
| 1926
| ''[[Fort Frayne]]''
| Helen Farrar
|
|-
| 1926
| ''[[West of the Law (película de 1926)|West of the Law]]''
| Alice Armstrong
|
|-
| 1927
| ''[[The Range Riders]]''
| Betty Grannan
|
|-
| 1927
| ''Hell Hounds of the Plains''
| Esther Lawson
|
|-
| 1928
| ''[[The Old Code]]''
| Lola
|
|-
| 1928
| ''The Lone Patrol''
|
| Acreditada como Jean Dolores
|-
| 1929
| ''[[The Saddle King (película de 1929)|The Saddle King]]''
| Felice Landreau
|
|-
| 1929
| ''[[Thundering Thompson]]''
| Maria Valerian
|
|-
| 1930
| ''[[The Voice from the Sky|The Voice From the Sky]]''
| Jean Lowell
| Acreditada como Jean Dolores
|-
| 1930
| ''A Woman's Justice''
|
| Acreditada como Jean Dolores
|}

== Referencias ==
{{Listaref}}

== Enlaces externos ==
{{Traducido ref|en|Neva Gerber}}
{{Commons category|Neva Gerber}}
*{{IMDb name|id=0314138|name=Neva Gerber}}
*{{cite journal|title=Neva Gerber, the screen-actress, and her dog|journal=The Green Book Magazine|volume=16|publisher=The Story-press Association|year=1916|url=https://books.google.com/books?id=InvNAAAAMAAJ&pg=PA295|page=295|access-date=21 de junio de 2009}}

{{NF|1894|1974|Gerber, Neva}}
[[Categoría:Actrices de Estados Unidos del siglo XX]]
[[Categoría:Actrices de Illinois]]
[[Categoría:Actrices de cine de Estados Unidos]]
[[Categoría:Actrices de cine mudo de Estados Unidos]]
[[Categoría:Fallecidos por tromboembolismo cerebral]]
[[Categoría:Intérpretes de vodevil]]
[[Categoría:Actrices de wéstern]]
[[Categoría:Nacidos en Illinois]]
[[Categoría:Fallecidos en Palm Springs]]

title: Información personal

Nombre de nacimiento: Genevieve Dolores Gerber

Otros nombres: Jean Dolores · Genevieve Millett

Nacimiento: 3 de abril de 1894 · Argenta, Illinois, Estados Unidos

Fallecimiento: 2 de enero de 1974 (79 años) · Palm Springs, California, Estados Unidos

Causa de muerte: Enfermedad cardiovascular

Sepultura: Desert Memorial Park

Nacionalidad: Estadounidense

Lengua materna: Inglés

title: Familia

Cónyuge: Arthur Nelson Millett (matr. 1913; div. 1920) · Edward Dana Nolan (matr. 1923; fall. 1926) · David Booth (matr. 1934) · William Munchoff (matr. 1958; fall. 1960)

Pareja: William Desmond Taylor (1914–1919)

title: Información profesional

Ocupación: Actriz