text:
# History of F.C. Copenhagen
The history of F.C. Copenhagen details the development of Danish professional football (soccer) club F.C. Copenhagen. Even though F.C. Copenhagen was founded in 1992, the club traces its roots back to 1876. Kjøbenhavns Boldklub (KB) was founded in 1876, making it one of the oldest football clubs in Continental Europe, and Boldklubben 1903 was founded in 1903. The two Copenhagen clubs merged first teams to found F.C. Copenhagen on 1 July 1992. KB were the very first Danish football champions and won the Danish championship 15 times. B1903 have been champions seven times and won the Danish Cup twice. Both clubs put their mark on Danish football through the 20th century.

## The superstructure
Professional football was introduced in Denmark by the Danish Football Association in 1978. KB twice tried to run a professional football business in the 1980s, but on both occasions the club failed to gain enough financial support. Following the club's last Danish championship win in 1980, KB ran dry with football success at the highest level. On the other hand, B1903 had success in the Danish Superliga up until 1992. The club had disappointing attendances with less than 2,000 spectators at home games on average, but in local entrepreneur Alex Friedmann, the club had an important financial supporter. KB was therefore happy to have a team playing professional football, while B1903 had a good squad but a doubtful future, when it was clear that Friedmann was unable to guarantee his support for much longer.
With the rebuilding of the Parken Stadium, Denmark's national team stadium, the new club had a ready-made, top-modern stadium to play at. They moved away from the outdated facilities at Gentofte Stadion and Frederiksberg Idrætspark, where B1903 and KB played, respectively. KB and B1903 maintained a role in F.C. Copenhagen, and became bases for talent development for the professional team of FCK.

### Scope
1992 was a golden year in Denmark's sports history, as the Denmark national football team surprised Europe and won the Euro 92 championship, after replacing the barred Yugoslavia team shortly before tournament kick-off. F.C. Copenhagen therefore set off on a wave of football interest and national football pride.
The first ambition of the club was attaining a high enough placing in the Danish Superliga, as to qualify for one of the European competitions every season. This goal was to be reached through a solid economy build upon a big fan base, and through an "attractive and positive style of football".

## 1992-1994: A good start
In the first two seasons of the club, they got good results in the Superliga. In the 1992-93 season, they won the Danish championship only one point ahead of Odense BK in second place, and two points ahead of third placed Brøndby IF. FCK also competed in the UEFA Intertoto Cup and they won their group after 4 wins, 1 draw and a single defeat. With the Intertoto Cup win, FCK qualified for the UEFA Cup, where they were eliminated in 2nd round by AJ Auxerre. In the Cup, FCK was knocked out in the semi-finals by OB with 1-4 agg., after in the 5th round eliminating defending league champions Brøndby and Hvidovre in the quarter-finals.
In the 1993-94 season the expectations were high for FCK, but they could not stand up to the pressure, and went on winter break with a second place, after a quite good season start, which was overshadowed by a 6-0 collapse to A.C. Milan in the Champions League qualification. The cup result had in the autumn also been disappointing after a 3-0 B 1909 defeat. In the spring, Silkeborg IF looked to win the league, but after a hard fight from F.C. Copenhagen, it was very exciting when the two teams met in the second last round, at Parken. In front of a record high attendance (26,679) FCK won the match 4–1, but lost the championship after a 3–2 defeat in the last round.

### 1995-1997: Three sad years
The next three seasons, were sad on results, and only two cup triumphs saved the honour. After the new manager Keld Kristensen came to the club, FCK won only a single of eight league matches in the 1994-95 season, and got a very disappointing 0-1 FC Jazz UEFA Cup-defeat, and this led to the re-hiring of successful manager Benny Johansen. After a very disappointing autumn, with elimination in the UEFA Cup by Slovan Bratislava, they went to the winter break in 7th place. The spring season wasn't much better, and they ended 6th. After the weak season the team won the Cup final against AB with a superior 5–0 win, qualifying for the European football once again, despite the otherwise mediocre results in the league.
With new manager Michael Schäfer, FCK was near relegation in the 1995-96 season. In the Cup Winners' Cup they lost totally 2–7 to SK Hradec Králové, and in the Superliga they ended 7th. In the cup they lost to AGF. After the season Schäfer was fired as manager.
Instead of Schäfer, Kim Brink took over the poor performing FCK-team. This season should be as the last. FCK competed in the Intertoto Cup, but 3 wins and a draw, was not enough to continue to the UEFA Cup. The only thing to be happy about for the team was the cup sensation, in which they won the final against Ikast FS with 2–0. In the league, they once again ended up as number 7th way below the club's ambitions of grandeur.

## 1997-1998: The Don Ø take-over
In the new season, FCK got a new CEO and Chairman, Flemming Østergaard, lovingly referred to as Don Ø by the club's fans for his mafioso-like antics, and a new manager, Kent Karlsson. With Don Ø in front, the economy of the club came under control, and as the season drew to an end, F.C. Copenhagen bought their stadium, Parken. In November 1997, FCK was introduced on the Copenhagen Stock Exchange through a successful IPO.
On the pitch the team had a very fine autumn, in which they only lost three games. In the Cup Winners' Cup, they lost to Real Betis, and in the Danish Cup, FCK went to the final, where they lost to the arch rivals Brøndby. The spring season was not as good as the autumn, and FCK ended third.

### 1998-2000: There is something about Jutland
In the 1998-99 season, FCK was close on European success in the Cup Winners' Cup. After a 10-0 (over two legs) victory against Azerbaijani FK Karabakh and 6–1 against Bulgarian PFC Levski Sofia, FCK was going to face Chelsea F.C. After a dramatically 1–1 on Stamford Bridge, Chelsea won the second game at Parken - a goal scored by the Dane Brian Laudrup. On the post-match press conference, it was announced that Brian Laudrup was signing FCK from New Year, and FCK's Bjarne Goldbæk was signing Chelsea. After half a year in the club Laudrup switched to Ajax Amsterdam, where he stopped his career after a year.
Manager Kent Karlsson stopped in the middle of the autumn, and Kim Brink took over until New Year. At this point Christian Andersen took the manager-seat, but after just 30 controversial days he was fired and Brink was manager for the third time.
In the Superliga FCK could not win in Jutland, and began to draw their home matches. They ended 7th.
The next season was a fiasco in Europe. FCK lost the first round of the Intertoto Cup against a Polish team Polonia Warszawa. The Jutland-disaster continued, and they ended 8th in the table. FCK won a lot of home matches, amongst those a 7–2 victory against Vejle BK. The attendance at Parken rose, and for most games there was more than 10,000 visitors.
In the winter break Sibusiso Zuma was bought by the club.

### 2000-2006: The new era
From 2000-01 things started happening in FCK. English coach Roy Hodgson was hired. His coaching style and international reputation was just right for FCK. Things went well, and they won their 2nd championship. In the season's last New Firm match at Parken, FCK won 3–1. The goal that made it 2-0 was a fantastic bicycle kick by Zuma. From standing position Zuma received the ball, in chest height from Thomas Thorninger, lifting the ball with the chest, and in the same motion making the overhead kick, Zuma lobbed the ball into the far corner, out of reach of the bewildered Brøndby keeper, Mogens Krogh. The goal, which led the club back to winning the Superliga, enjoys legendary status amongst FCK-fans.
In the next season there was finally some European success. In the Champions League qualification, FCK faced Georgian FC Torpedo Kutaisi who they defeated 4–2. The first leg of the Kutaisi game was the first game with new coach Hans Backe. He took over after Hodgson who broke his contract with FCK a few weeks after celebrating the championship signing the Italian side Udinese. Backe was to be to longest serving coach for FCK to this day.
In third qualification round, Italian S.S. Lazio waited. FCK won the first game 2–1, but lost the second 1–4. Now FCK entered the UEFA Cup. Serbian FK Obilić whom they defeated 4–2, but in the next round Dutch Ajax Amsterdam was waiting. After a goalless match at Parken, FCK won at Amsterdam ArenA 1–0, after a goal by left back Niclas Jensen. In the third round Borussia Dortmund proved too big a hurdle for FCK. 0-1 defeats in both legs ended the European campaign for Byens Hold.
The national competitions ended in bitter disappointment for FCK. Archrivals Brøndby won the championship on goal difference after FCK had caught up with Brøndbys 10 point lead in a half season. On top of that FCK lost in the cup final to OB, who had been sent home from Parken with 0–4 defeat a few weeks earlier.
FCK qualified for the UEFA Cup.
2002-03 was not the best European season for FCK, in which they lost 3–1 to Swedish Djurgården. In the second last round in the Superliga, FCK faced Brøndby at Brøndby Stadium. In extra time, Hjalte Nørregaard scored his first goal for FCK. This was the goal which brought the championship back to Parken.
In the Champions League second qualifying round 2004-05 FCK won the first match against ND Gorica 2-1 but later lost, in a sensational defeat, at Parken with 0–5.
Since then, FCK has won two championships (2004 & 2006), and a cup title (2004). F.C. Copenhagen won the inaugural Royal League tournament in 2004-05, after tying IFK Göteborg in the final 1-1 and beating them in a penalty shootout, 12–11.

They won also the second season of the tournament, after this time winning against Lillestrøm S.K. in the final 1–0.
In the 2006–07 season, Byens Hold played in the Champions League qualifiers, with reinforcements as Jesper Grønkjær, Oscar Wendt and Fredrik Berglund ousting Dutch team Ajax Amsterdam. For the first time in the club's history FCK entered the group stage of the Champions League, being grouped with Celtic, Benfica and Manchester United.
FCK has also won the Royal League, the Scandinavian championships, both seasons this two-year-old tournament has been played.

title: History of F.C. Copenhagen

wikitext:
The '''history of F.C. Copenhagen''' details the development of [[Denmark|Danish]] professional [[football (soccer)]] club [[F.C. Copenhagen]]. Even though F.C. Copenhagen was founded in 1992, the club traces its roots back to 1876. [[Kjøbenhavns Boldklub]] (KB) was founded in 1876, making it one of the oldest football clubs in [[Continental Europe]], and [[Boldklubben 1903]] was founded in 1903. The two Copenhagen clubs merged first teams to found F.C. Copenhagen on 1 July 1992. KB were the very first [[Danish football champions]] and won the Danish championship 15 times. B1903 have been champions seven times and won the [[Danish Cup]] twice. Both clubs put their mark on [[Football in Denmark|Danish football]] through the 20th century.

==The superstructure==
Professional football was introduced in Denmark by the [[Danish Football Association]] in 1978. KB twice tried to run a professional football business in the 1980s, but on both occasions the club failed to gain enough financial support. Following the club's last Danish championship win in 1980, KB ran dry with football success at the highest level. On the other hand, B1903 had success in the [[Danish Superliga]] up until 1992. The club had disappointing attendances with less than 2,000 spectators at home games on average, but in local entrepreneur [[Alex Friedmann]], the club had an important financial supporter.<ref name="fck">[http://fck.dk/english/history/ History] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20060514000826/http://www.fck.dk/english/history/ |date=2006-05-14 }}, ''F.C. Copenhagen'', 2006</ref> KB was therefore happy to have a team playing professional football, while B1903 had a good squad but a doubtful future, when it was clear that Friedmann was unable to guarantee his support for much longer.

With the rebuilding of the [[Parken Stadium]], Denmark's national team stadium, the new club had a ready-made, top-modern stadium to play at. They moved away from the outdated facilities at [[Gentofte Stadion]] and [[Frederiksberg Idrætspark]], where B1903 and KB played, respectively. KB and B1903 maintained a role in F.C. Copenhagen, and became bases for talent development for the professional team of FCK.

===Scope===
1992 was a golden year in Denmark's sports history, as the [[Denmark national football team]] surprised [[Europe]] and won the [[1992 UEFA European Football Championship|Euro 92]] championship, after replacing the barred [[Yugoslavia national football team|Yugoslavia]] team shortly before tournament kick-off. F.C. Copenhagen therefore set off on a wave of football interest and national football pride.

The first ambition of the club was attaining a high enough placing in the Danish Superliga, as to qualify for one of the European competitions every season. This goal was to be reached through a solid economy build upon a big fan base, and through an "''attractive and positive style of football''".<ref name="fck"/>

==1992-1994: A good start==
In the first two seasons of the club, they got good results in the Superliga. In the [[Danish Superliga 1992-93|1992-93 season]], they won the Danish championship only one point ahead of [[Odense BK]] in second place, and two points ahead of third placed [[Brøndby IF]]. FCK also competed in the [[UEFA Intertoto Cup]] and they won their group after 4 wins, 1 draw and a single defeat. With the Intertoto Cup win, FCK qualified for the [[UEFA Cup]], where they were eliminated in 2nd round by [[AJ Auxerre]]. In the [[Danish Cup|Cup]], FCK was knocked out in the semi-finals by OB with 1-4 agg., after in the 5th round eliminating defending league champions Brøndby and [[Hvidovre IF|Hvidovre]] in the quarter-finals.

In the [[Danish Superliga 1993-94|1993-94 season]] the expectations were high for FCK, but they could not stand up to the pressure, and went on winter break with a second place, after a quite good season start, which was overshadowed by a 6-0 collapse to [[A.C. Milan]] in the [[UEFA Champions League 1992-93|Champions League]] qualification. The cup result had in the autumn also been disappointing after a 3-0 [[Boldklubben 1909|B 1909]] defeat. In the spring, [[Silkeborg IF]] looked to win the league, but after a hard fight from F.C. Copenhagen, it was very exciting when the two teams met in the second last round, at [[Parken]]. In front of a record high attendance (26,679<ref name="sif-attendance">[http://fck.dk/index.php?pageid=253 05.06 F.C. Copenhagen - Silkeborg IF], ''F.C. Copenhagen''</ref>) FCK won the match 4–1, but lost the championship after a 3–2 defeat in the last round.

===1995-1997: Three sad years===
The next three seasons, were sad on results, and only two cup triumphs saved the honour. After the new manager [[Keld Kristensen]] came to the club, FCK won only a single of eight league matches in the [[Danish Superliga 1994-95|1994-95 season]], and got a very disappointing 0-1 [[FC Jazz]] UEFA Cup-defeat, and this led to the re-hiring of successful manager [[Benny Johansen]]. After a very disappointing autumn, with elimination in the UEFA Cup by [[ŠK Slovan Bratislava|Slovan Bratislava]], they went to the winter break in 7th place. The spring season wasn't much better, and they ended 6th. After the weak season the team won the Cup final against [[Akademisk Boldklub|AB]] with a superior 5–0 win, qualifying for the European football once again, despite the otherwise mediocre results in the league.

With new manager [[Michael Schäfer]], FCK was near relegation in the [[Danish Superliga 1995-96|1995-96 season]]. In the [[Cup Winners' Cup]] they lost totally 2–7 to [[SK Hradec Králové]], and in the Superliga they ended 7th. In the cup they lost to [[Aarhus GF|AGF]]. After the season Schäfer was fired as manager.

Instead of Schäfer, [[Kim Brink]] took over the poor performing FCK-team. [[Danish Superliga 1996-97|This season]] should be as the last. FCK competed in the Intertoto Cup, but 3 wins and a draw, was not enough to continue to the UEFA Cup. The only thing to be happy about for the team was the cup sensation, in which they won the final against [[Ikast FS]] with 2–0. In the league, they once again ended up as number 7th way below the club's ambitions of grandeur.

==1997-1998: The Don Ø take-over==
[[Image:Kparken.JPG|right|thumb|250px|Parken.]]
In the [[Danish Superliga 1997-98|new season]], FCK got a new CEO and Chairman, [[Flemming Østergaard]], lovingly referred to as ''Don Ø'' by the club's fans for his mafioso-like antics, and a new manager, [[Kent Karlsson]]. With ''Don Ø'' in front, the economy of the club came under control, and as the season drew to an end, F.C. Copenhagen bought their stadium, Parken. In November 1997, FCK was introduced on the [[Copenhagen Stock Exchange]] through a successful [[Initial public offering|IPO]].

On the pitch the team had a very fine autumn, in which they only lost three games. In the Cup Winners' Cup, they lost to [[Real Betis]], and in the Danish Cup, FCK went to the final, where they lost to the [[New Firm (Denmark)|arch rivals]] Brøndby. The spring season was not as good as the autumn, and FCK ended third.

===1998-2000: There is something about Jutland===
In the [[Danish Superliga 1998-99|1998-99 season]], FCK was close on European success in the Cup Winners' Cup. After a 10-0 (over two legs) victory against [[Azerbaijan]]i [[FK Karabakh]] and 6–1 against [[Bulgaria]]n [[PFC Levski Sofia]], FCK was going to face [[Chelsea F.C.]] After a dramatically 1–1 on [[Stamford Bridge (stadium)|Stamford Bridge]], Chelsea won the second game at [[Parken]] - a goal scored by the [[Danish people|Dane]] [[Brian Laudrup]]. On the post-match press conference, it was announced that Brian Laudrup was signing FCK from New Year, and FCK's [[Bjarne Goldbæk]] was signing Chelsea. After half a year in the club Laudrup switched to [[Ajax Amsterdam]], where he stopped his career after a year.

Manager Kent Karlsson stopped in the middle of the autumn, and Kim Brink took over until New Year. At this point Christian Andersen took the manager-seat, but after just 30 controversial days he was fired and Brink was manager for the third time.

In the Superliga FCK could not win in [[Jutland]], and began to draw their home matches. They ended 7th.

The [[Danish Superliga 1999-2000|next season]] was a fiasco in Europe. FCK lost the first round of the Intertoto Cup against a [[Poland|Polish]] team [[Polonia Warszawa]]. The Jutland-disaster continued, and they ended 8th in the table. FCK won a lot of home matches, amongst those a 7–2 victory against [[Vejle BK]]. The attendance at Parken rose, and for most games there was more than 10,000 visitors.

In the winter break [[Sibusiso Zuma]] was bought by the club.

===2000-2006: The new era===
[[Image:Vejle-boldklub-2001.jpg|thumb|250px|2001: FCK playing [[Vejle Boldklub]] in Parken.]]
From [[Danish Superliga 2000-01|2000-01]] things started happening in FCK. English coach [[Roy Hodgson]] was hired. His coaching style and international reputation was just right for FCK. Things went well, and they won their 2nd championship. In the season's last [[New Firm (Denmark)|New Firm]] match at Parken, FCK won 3–1. The goal that made it 2-0 was a fantastic bicycle kick by Zuma. From standing position Zuma received the ball, in chest height from Thomas Thorninger, lifting the ball with the chest, and in the same motion making the overhead kick, Zuma lobbed the ball into the far corner, out of reach of the bewildered Brøndby keeper, Mogens Krogh. The goal, which led the club back to winning the Superliga, enjoys legendary status amongst FCK-fans.

In the [[Danish Superliga 2001-02|next season]] there was finally some European success. In the Champions League qualification, FCK faced [[Georgia (country)|Georgia]]n [[FC Torpedo Kutaisi]] who they defeated 4–2. The first leg of the Kutaisi game was the first game with new coach [[Hans Backe]]. He took over after Hodgson who broke his contract with FCK a few weeks after celebrating the championship signing the Italian side Udinese. Backe was to be to longest serving coach for FCK to this day.
In third qualification round, [[Italy|Italian]] [[S.S. Lazio]] waited. FCK won the first game 2–1, but lost the second 1–4. Now FCK entered the UEFA Cup. [[Serbia]]n [[FK Obilić]] whom they defeated 4–2, but in the next round [[Netherlands|Dutch]] [[Ajax Amsterdam]] was waiting. After a goalless match at Parken, FCK won at [[Amsterdam ArenA]] 1–0, after a goal by left back [[Niclas Jensen]]. In the third round [[Borussia Dortmund]] proved too big a hurdle for FCK. 0-1 defeats in both legs ended the European campaign for Byens Hold.
The national competitions ended in bitter disappointment for FCK. Archrivals Brøndby won the championship on goal difference after FCK had caught up with Brøndbys 10 point lead in a half season. On top of that FCK lost in the cup final to OB, who had been sent home from Parken with 0–4 defeat a few weeks earlier.
FCK qualified for the UEFA Cup.

[[Danish Superliga 2002-03|2002-03]] was not the best European season for FCK, in which they lost 3–1 to [[Sweden|Swedish]] [[Djurgårdens IF Fotboll|Djurgården]]. In the second last round in the Superliga, FCK faced Brøndby at [[Brøndby Stadium]]. In extra time, [[Hjalte Nørregaard]] scored his first goal for FCK. This was the goal which brought the championship back to Parken.

In the Champions League second qualifying round 2004-05 FCK won the first match against [[ND Gorica]] 2-1 but later lost, in a sensational defeat, at Parken with 0–5.

Since then, FCK has won two championships (2004 & 2006), and a cup title (2004). F.C. Copenhagen won the inaugural [[Royal League]] tournament in [[Royal League 2004-05|2004-05]], after tying [[IFK Göteborg]] in the [[2005 Royal League Final|final]] 1-1 and beating them in a [[Penalty shootout (football)|penalty shootout]], 12–11.<br>
They won also the [[Royal League 2005-06|second season]] of the tournament, after this time winning against [[Lillestrøm S.K.]] in the [[2006 Royal League Final|final]] 1–0.

In [[F.C. Copenhagen season 2006-07|the 2006–07 season]], Byens Hold played in the Champions League qualifiers, with reinforcements as [[Jesper Grønkjær]], [[Oscar Wendt]] and [[Fredrik Berglund]] ousting Dutch team [[Ajax Amsterdam]]. For the first time in the club's history FCK entered the group stage of the Champions League, being grouped with [[Celtic F.C.|Celtic]], [[S.L. Benfica|Benfica]] and [[Manchester United F.C.|Manchester United]].
FCK has also won the [[Royal League]], the Scandinavian championships, both seasons this two-year-old tournament has been played.

==See also==
*[[New Firm (Denmark)|The New Firm]]

==References==
{{Reflist}}

==External links==
*{{in lang|da}} [https://web.archive.org/web/20061214073306/http://www.nipserstat.dk/ Nipserstat] (Web site containing statistical information about games played by FCK)

{{F.C. Copenhagen}}

{{DEFAULTSORT:History Of F.C. Copenhagen}}
[[Category:F.C. Copenhagen]]
[[Category:History of association football clubs|Copenhagen]]
[[Category:History of football in Denmark|Copenhagen]]


text:
# Barthel Ranisch
Barthel Ranisch (* 1648; † nach 1708) war ein deutscher Baumeister in Danzig.

## Leben
Die Familie wanderte wahrscheinlich um 1650 nach Danzig ein (aus der Umgebung von Halberstadt?). Der Vater Hans Ranisch war Maurer, die Mutter war Anna Zeisske.
Barthel Ranisch beendete 1667 seine Maurerlehre, erhielt 1672 das Meisterdiplom und 1673 das Bürgerrecht der Stadt Danzig. In der Folgezeit baute er in Danzig und Umgebung Gebäude neu oder um, darunter einige Kirchen. Barthel Ranisch war einige Male Ältermann der Maurergilde. Er starb wahrscheinlich 1709 während der Pestepidemie.

## Werke

### Bauten
Neubauten
- 1673–1676 Reformatenkloster auf dem Stolzenberg mit Kirche (nicht erhalten)
- 1676–1677 Kirche der Jesuitenniederlassung in Alt-Schottland
- 1678–1681 Königliche Kapelle, nach Plänen von Tylman van Gameren, wahrscheinlich mit Mitarbeit von Andreas Schlüter
- 1698–1699 Spend- und Waisenhaus Danzig

### Publikationen
- Beschreibung aller Kirchen-Gebäude der Stadt Dantzig, 1695, mit Zeichnungen und Grundrissen der Kirchen, älteste erhaltene systematische bautechnische Beschreibung der Danziger Kirchen Digitalisat PBC Digitalisat
- Beschreibung derer Vornähmesten Gebäude der Stadt Dantzig, 1708, 1997 herausgegeben von Arnold Bartetzky und Detlev Kraack im Herder-Institut Marburg Digitalisat[2]

wikiname: dewiki

title: Barthel Ranisch

in_language: de

wikitext:
[[Datei:Gdańsk kościół św. Ignacego Loyoli.JPG|miniatur|hochkant|Jesuitenkirche in Alt-Schottland]]
'''Barthel Ranisch''' (* [[1648]]; † nach [[1708]]) war ein deutscher [[Baumeister]] in [[Danzig]].

== Leben ==
Die Familie wanderte wahrscheinlich um 1650 nach Danzig ein (aus der Umgebung von Halberstadt?). Der Vater Hans Ranisch war Maurer, die Mutter war Anna Zeisske.
Barthel Ranisch beendete 1667 seine Maurerlehre, erhielt 1672 das Meisterdiplom und 1673 das Bürgerrecht der Stadt Danzig. In der Folgezeit baute er in Danzig und Umgebung Gebäude neu oder um, darunter einige Kirchen. Barthel Ranisch war einige Male Ältermann der Maurergilde. Er starb wahrscheinlich 1709 während der Pestepidemie.

== Werke ==
=== Bauten ===
'''Neubauten'''<ref>Umbauten bei Cuny, S. 66–69; Georg Dehio, Ernst Gall: ''Deutschordensland Preußen'', 1952, [https://books.google.de/books?id=16PiDwAAQBAJ&pg=PA492&lpg=PA492&dq=Ranisch S. 23, 25, 58, 140]; Arnold Bartetzky, Detlev Kraack: ''Beschreibung derer vornähmsten Gebäude der Stadt Dantzig'', 1997, [https://www.osmikon.de/Vta2/bsb00095915/ostdok:BV011446772?lang=de&view=ostdok&c=solrSearchOstdok&allDigIds=false&queries=%7C S. 1, Anm. 1] Literaturverzeichnis; [https://gdansk.gedanopedia.pl/?title=RANISCH_BARTHEL,_murarz_miejski Barthel Ranisch] Gedanopedia</ref>

* 1673–1676 Reformatenkloster auf dem Stolzenberg mit Kirche (nicht erhalten)
* 1676–1677 Kirche der Jesuitenniederlassung in Alt-Schottland
* 1678–1681 [[Königliche Kapelle Danzig|Königliche Kapelle]], nach Plänen von [[Tylman van Gameren]], wahrscheinlich mit Mitarbeit von Andreas Schlüter
* 1698–1699 [[Sieroca 6|Spend- und Waisenhaus Danzig]]

=== Publikationen ===
[[Datei:Aufriss Peter und Paul Kirche.jpg|miniatur|hochkant|St. Peter und Paul in Danzig, Zeichnung von Bartel Ranisch]]
* ''Beschreibung aller Kirchen-Gebäude der Stadt Dantzig'',<!-- bei Raths und Gymnasii Buchdruckern [[Johann Zacharias Stolle]]n --> 1695, mit Zeichnungen und Grundrissen der Kirchen, älteste erhaltene systematische bautechnische Beschreibung der Danziger Kirchen [https://www.wbc.poznan.pl/dlibra/publication/2315/edition/3953/content Digitalisat PBC] [https://digitale.bibliothek.uni-halle.de/vd17/content/pageview/7887443 Digitalisat]
* ''Beschreibung derer Vornähmesten Gebäude der Stadt Dantzig'', 1708, 1997 herausgegeben von [[Arnold Bartetzky]] und Detlev Kraack im Herder-Institut Marburg [https://www.osmikon.de/Vta2/bsb00095915/ostdok:BV011446772?lang=de&view=ostdok&c=solrSearchOstdok&allDigIds=false&queries=%7C Digitalisat]<!--(weitere Abschrift in der Bibliothek der Akademie der Wissenschaften in Danzig (PAN))--><ref>[https://faz.net/aktuell/wissen/wissenschaft/rezension-sachbuch-zaubersteine-11307145.html Rezension] FAZ vom 17. Dezember 1997 </ref>

== Literatur ==
* [[Georg Cuny]]: ''Danzigs Kunst und Kultur im 16. und 17. Jahrhundert.'' Frankfurt am Main, 1910. [https://archive.org/details/danzigskunstundk01cunyuoft/page/69/mode/2up S. 66–70]

== Weblinks ==
{{Commonscat|Barthel Ranisch|audio=0|video=0}}
* [https://gdansk.gedanopedia.pl/?title=RANISCH_BARTHEL,_murarz_miejski Barthel Ranisch] Gedanopedia (polnisch)
* {{DDB|Person|129273082}}

== Einzelnachweise ==
<references/>

{{Normdaten|TYP=p|GND=129273082|LCCN=n98092962|VIAF=42912098}}

{{SORTIERUNG:Ranisch, Barthel}}
[[Kategorie:Baumeister]]
[[Kategorie:Person (Danzig)]]
[[Kategorie:Geboren 1648]]
[[Kategorie:Gestorben im 18. Jahrhundert]]
[[Kategorie:Mann]]

{{Personendaten
|NAME=Ranisch, Barthel
|ALTERNATIVNAMEN=Ranisch, Bartel
|KURZBESCHREIBUNG=Baumeister in Danzig
|GEBURTSDATUM=1648
|GEBURTSORT=
|STERBEDATUM=nach 1708
|STERBEORT=
}}


text:
# Макей Володимир Володимирович
Володимир Володимирович Макей (біл. Уладзімір Уладзіміравіч Макей; 5 серпня 1958, Некрашевичі, Гродненська область, Білоруська РСР — 26 листопада 2022, Мінськ, Білорусь) — білоруський державний діяч і дипломат, Міністр закордонних справ Білорусі з 20 серпня 2012 до своєї смерті 26 листопада 2022 року.

## Освіта
Народився 5 серпня 1958 року в Гродненської області. У 1980 році закінчив Мінський державний педагогічний інститут іноземних мов за фахом юрист-міжнародник, референт-перекладач з англійської мови. Володів англійською та німецькою мовами. У 1992—1993 Макей навчався в Дипломатичній академії МЗС Австрії.

## Біографія
У 1980—1992 — служив у Радянській Армії (1980—1992), полковник запасу. За даними ЗМІ, Макей працював у Головному управлінні розвідки Міністерства оборони СРСР.
У 1993—2000 рр. — на дипломатичній службі в МЗС Білорусі. У 1993—1995 — третій секретар управління інформації та гуманітарного співробітництва, другий секретар відділу аналізу та прогнозування, другий секретар секретаріату міністра. У 1995—1996 рр. — заступник начальника Служби державного протоколу Міністерства закордонних справ Республіки Білорусь. У 1996—1999 рр. — представник Білорусі при Раді Європи, радник Посольства Білорусі у Франції. У 1999—2000 рр. — начальник управління загальноєвропейського співробітництва МЗС Білорусі.
У 2000—2008 — працював помічником президента Білорусі. 15 липня 2008 року призначений главою Адміністрації Президента Білорусі. Будучи главою адміністрації, Макей займався співробітництвом білоруської влади з британською PR-фірмою «Bell Pottinger». Перед виборами 2010 року він звинуватив білоруську опозицію у підготовці озброєних провокацій.
20 серпня 2012 року призначений Міністром МЗС Білорусі. У 2013 році з Макея було частково знято санкції ЄС, введені проти нього після білоруських виборів та протестів 2010 року. У 2014—2020 роках Макей грав значну роль у політичній лібералізації та «м'якій білорусизації» Білорусі та покращення відносин із Заходом. Однак після виборів і протестів 2020 року Макей продовжив підтримку Олександра Лукашенка, різко висловлювався про Литву та білоруських політемігрантів, а також анонсував знищення громадянського суспільства Білорусі у разі відмови від скасування санкцій.
16 лютого 2022 року, за кілька днів до початку вторгнення Росії в Україну, Володимир Макей заявив, що після завершення навчань у Білорусі не залишиться жодного військовослужбовця РФ і жодної одиниці техніки.
У червні 2022 року Володимир Макей потрапив під санкції Канади.
Помер 26 листопада 2022 року. Серед причин його раптової смерті називали інфаркт, отруєння та самогубство. 29 листопада Макея поховали на Східному цвинтарі Мінська. Після смерті Макея кілька людей було затримано за негативні інтернет-коментарі про померлого.

## Нагороди та відзнаки
- Орден Пошани (Білорусь) (2006)[18]

## Родина
Був одружений другим шлюбом, у Макея було двоє синів.
Старший син Володимира Макея, Віталій, з 2017 року до вересня 2020 року працював заступником начальника Управління економічного співробітництва та сталого розвитку у Головному управлінні багатосторонньої дипломатії Міністерства закордонних справ. Раніше був радником з економічних та екологічних питань у представництві Білорусі при ООН та працював першим секретарем посольства Білорусі в Австрії. 2020 року Віталій Макей звільнився з міністерства, а 2021 року розкритикував МЗС, охарактеризувавши як хамську його відповідь на привітання з Днем Волі від посольства США. Віталій не був присутній на офіційній церемонії прощання зі своїм батьком, але був на його похороні.

wikiname: ukwiki

title: Макей Володимир Володимирович

in_language: uk

wikitext:
{{othernames|Макей}}
{{Лідер
| ім'я                 = Володимир Володимирович Макей
| жінка                =
| оригінал імені       =
| зображення           = Uladzimir Makei (cropped).jpg
| посада               = [[Список міністрів закордонних справ Білорусі|Міністр закордонних справ Республіки Білорусь]]
| прем'єр-міністр = [[М'ясникович Михайло Володимирович|Михайло М'ясникович]]
[[Кобяков Андрій Володимирович|Андрій Кобяков]]
[[Румас Сергій Миколайович|Сергій Румас]]
[[Головченко Роман Олександрович|Роман Головченко]]
| початок_терміну = 20 серпня 2012
| кінець_терміну = 26 листопада 2022
| попередник = [[Мартинов Сергій Миколайович|Сергій Мартинов]]
| наступник = [[Алейник Сергій Федорович]]
| розмір_зображення    =
| дата_народження      =
| місце_народження     =
| дата_смерті          =
| місце_смерті         =
| поховання            =
| громадянство         =
| підданство           =
| національність       =
| alma mater           =
| відомий_(відома)     =
| титул                =
| військове звання     =
| партія               =
| нагороди             =
}}
'''Володимир Володимирович Макей''' ({{lang-be|Уладзімір Уладзіміравіч Макей}}; {{Дата народження|5|8|1958}}, Некрашевичі, [[Гродненська область]], [[Білоруська Радянська Соціалістична Республіка|Білоруська РСР]] — {{ДС|26|11|2022}}<ref>{{Cite web|date=26 листопада 2022|title=Керівник білоруського МЗС Володимир Макей раптово помер. У Москві "приголомшені"|url=https://www.bbc.com/ukrainian/news-63746405|access-date=26 листопада 2022|website=[[BBC News]] |language=uk}}</ref>, [[Мінськ]], [[Білорусь]]) — білоруський державний діяч і дипломат, [[Список міністрів закордонних справ Білорусі|Міністр закордонних справ Білорусі]] з 20 серпня 2012 до своєї смерті 26 листопада 2022 року.

== Освіта ==
Народився 5 серпня 1958 року в [[Гродненська область|Гродненської області]]. У 1980 році закінчив [[Мінський державний лінгвістичний університет|Мінський державний педагогічний інститут іноземних мов]] за фахом юрист-міжнародник, референт-перекладач з [[Англійська мова|англійської мови]]. Володів [[англійська мова|англійською]] та [[німецька мова|німецькою]] мовами. У 1992—1993 Макей навчався в Дипломатичній академії МЗС Австрії.

== Біографія ==
У 1980—1992 — служив у Радянській Армії (1980—1992), [[полковник]] запасу<ref>«Будет спасать Лукашенко от санкций» // Свободные новости плюс. — 2012. — № 34 (478). — 28 августа. — С. 8</ref>. За даними ЗМІ, Макей працював у [[Головне управління Генерального штабу ЗС Російської Федерації|Головному управлінні розвідки]] [[Міністерство оборони СРСР|Міністерства оборони СРСР]]<ref name=death>{{cite web|url=https://tsn.ua/svit/prichinoyu-zagadkovoyi-smerti-ochilnika-mzs-bilorusi-bulo-samogubstvo-zmi-2268568.html|title=Загадкова смерть очільника МЗС Білорусі: ЗМІ назвали ймовірну причину загибелі Макея|first=Богдан Скаврон|date=2023-02-20|website=[[ТСН]]}}</ref><ref name=svoboda>{{cite web|url=https://www.radiosvoboda.org/a/chym-vidomyy-volodymyr-makey-chomu-pomer/32152075.html|title=Раптова смерть, вишиванка й обіцянка, що війська Росії покинуть Білорусь: чим відомий Володимир Макей|date=2022-11-29|website=[[Радіо Свобода]]}}</ref>.

У 1993—2000 рр. — на дипломатичній службі в МЗС Білорусі. У 1993—1995 — третій секретар управління інформації та гуманітарного співробітництва, другий секретар відділу аналізу та прогнозування, другий секретар секретаріату міністра. У 1995—1996 рр. — заступник начальника Служби державного протоколу Міністерства закордонних справ Республіки Білорусь. У 1996—1999 рр. — представник Білорусі при [[Рада Європи|Раді Європи]], радник Посольства Білорусі у [[Франція|Франції]]. У 1999—2000 рр. — начальник управління загальноєвропейського співробітництва МЗС Білорусі.

У 2000—2008 — працював помічником президента Білорусі. 15 липня 2008 року призначений главою Адміністрації Президента Білорусі. Будучи главою адміністрації, Макей займався співробітництвом білоруської влади з британською PR-фірмою «{{нп3|Bell Pottinger}}»<ref>{{cite web|first=Алексей|last=Ковалёв|title=Ребят, уматывайте отсюда. Как британские пиарщики и Березовский пытались помочь Александру Лукашенко сблизиться с Западом. Расследование «Медузы»|url=https://meduza.io/feature/2020/08/30/kak-aleksandr-lukashenko-pytalsya-podruzhitsya-s-zapadom-pri-pomoschi-britanskogo-lorda-i-berezovskogo-i-pochemu-u-nego-nichego-ne-vyshlo|website=[[Meduza]]|date=2020-08-30|accessdate=2022-12-17|language=ru|archive-date=2020-08-31|archive-url=https://web.archive.org/web/20200831021106/https://meduza.io/feature/2020/08/30/kak-aleksandr-lukashenko-pytalsya-podruzhitsya-s-zapadom-pri-pomoschi-britanskogo-lorda-i-berezovskogo-i-pochemu-u-nego-nichego-ne-vyshlo|deadlink=no}}</ref>. Перед [[Президентські вибори в Білорусі 2010|виборами 2010 року]] він звинуватив білоруську опозицію у підготовці озброєних провокацій<ref>{{cite web|title=Белорусская оппозиция готовит "вооруженные провокации"|url=https://www.obozrevatel.com/news/2010/12/11/409305.htm|website=[[Обозреватель]]|date=2010-12-12|accessdate=2022-12-18|language=ru|archive-date=2022-12-18|archive-url=https://web.archive.org/web/20221218235936/https://www.obozrevatel.com/news/2010/12/11/409305.htm|deadlink=no}}</ref><ref name=svoboda/>.

20 серпня 2012 року призначений [[Список міністрів закордонних справ Білорусі|Міністром МЗС Білорусі]]<ref>{{Cite web |url=http://gazeta.ua/articles/politics/_donbas-ce-nevidyemna-chastina-ukrayini-ministr-zakordonnih-sprav-bilorusi/642380 |title=Донбас — це невід'ємна частина України — міністр закордонних справ Білорусі |accessdate=14 серпня 2015 |archive-date=15 жовтня 2015 |archive-url=https://web.archive.org/web/20151015054426/http://gazeta.ua/articles/politics/_donbas-ce-nevidyemna-chastina-ukrayini-ministr-zakordonnih-sprav-bilorusi/642380 |website=[[Gazeta.ua]]}}</ref>. У 2013 році з Макея було частково знято санкції ЄС, введені проти нього після білоруських виборів та [[Площа 2010|протестів]] 2010 року<ref>{{cite web|url=https://newtimes.ru/articles/detail/68455/|title=Приоткрытое окно в Европу для белорусского чиновника|first=Мовсун|last=Гаджиев|date=2013-06-25|website=[[The New Times]]|accessdate=2022-08-08|archive-date=2022-08-08|archive-url=https://web.archive.org/web/20220808223739/https://newtimes.ru/articles/detail/68455/|deadlink=no|language=ru}}</ref>. У 2014—2020 роках Макей грав значну роль у політичній лібералізації та «м'якій білорусизації» Білорусі та покращення відносин із Заходом. Однак після [[Президентські вибори в Білорусі 2020|виборів]] і [[Протести в Білорусі (2020—2021)|протестів]] 2020 року Макей продовжив підтримку Олександра Лукашенка, різко висловлювався про Литву та білоруських політемігрантів, а також анонсував знищення громадянського суспільства Білорусі у разі відмови від скасування санкцій<ref name=svoboda/>.

16 лютого 2022 року, за кілька днів до початку [[Російське вторгнення в Україну (з 2022)|вторгнення Росії в Україну]], Володимир Макей заявив, що після завершення [[Союзна рішучість-2022|навчань]] у Білорусі не залишиться жодного військовослужбовця РФ і жодної одиниці техніки<ref>{{cite web|url=https://lb.ua/world/2022/02/16/505742_usi_rosiyski_viyskovi_zalishat.html|title=Усі російські військові залишать Білорусь після завершення навчань, — міністр закордонних справ РБ Макей|date=2022-02-16|website=[[Лівий берег]]|first=Наталка|last=Лотоцька}}</ref>.

У червні 2022 року Володимир Макей потрапив під санкції Канади<ref>{{Cite web|url=https://gazette.gc.ca/rp-pr/p2/2022/2022-07-06/html/sor-dors167-eng.html|title=Regulations Amending the Special Economic Measures (Belarus) Regulations: SOR/2022-167|website={{нп3|Canada Gazette}}|date=2022-06-25|access-date=2023-04-10|language=en}}</ref>.

Помер 26 листопада 2022 року<ref>{{Cite web|title=Помер голова МЗС Білорусі|url=https://www.rbc.ua/rus/news/pomer-golova-mzs-bilorusi-1669470867.html|website=[[РБК-Україна]]|accessdate=2022-11-28|language=uk}}</ref>. Серед причин його раптової смерті називали інфаркт, отруєння та самогубство<ref name=death/>. 29 листопада Макея поховали на [[Східне кладовище (Мінськ)|Східному цвинтарі]] Мінська<ref>{{cite web|url=https://novychas.online/palityka/cihary-busiki-i-lukaszenka-na-pustyh-vulicah-jak|title=Ціхары, бусікі і Лукашэнка на пустых вуліцах. Як у Мінску развітваліся з Макеем|date=2022-11-29|website=[[Новы Час]]|language=be}}</ref>. Після смерті Макея кілька людей було затримано за негативні інтернет-коментарі про померлого<ref>{{cite web|title=В Беларуси мужчину задержали из-за "негативного комментария по поводу смерти" министра Владимира Макея|url=https://www.currenttime.tv/a/belarus-makey/32155899.html|website=[[Настоящее время (телеканал)|Настоящее время]]|date=2022-11-30|accessdate=2022-12-17|language=ru|archive-date=2022-12-17|archive-url=https://web.archive.org/web/20221217180555/https://www.currenttime.tv/a/belarus-makey/32155899.html|deadlink=no}}</ref><ref>{{Cite web |url=https://reform.by/340027-zaderzhan-eshhe-odin-chelovek-za-kommentarij-o-smerti-makeja |title=Задержан еще один человек за комментарий о смерти Макея |access-date=2022-12-17 |website={{нп3|reform.by||be|}}|archive-date=2022-12-17 |archive-url=https://web.archive.org/web/20221217180558/https://reform.by/340027-zaderzhan-eshhe-odin-chelovek-za-kommentarij-o-smerti-makeja |deadlink=no |language=ru }}</ref>.

== Нагороди та відзнаки ==
* Орден Пошани ([[Білорусь]]) (2006)<ref>[http://www.pravo.by/pdf/2006-38/2006-38%28004-029%29.pdf Указ Прэзідэнта Рэспублікі Беларусь з 1 сакавіка 2006 г. № 136 Аб узнагароджанні работнікаў, якія ўнеслі найбольш значны ўклад у сацыяльна-эканамічнае развіццё рэспублікі ў 2001—2005 гадах, дзяржаўнымі ўзнагародамі Рэспублікі Беларусь, 1/7323] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150924081311/http://www.pravo.by/pdf/2006-38/2006-38%28004-029%29.pdf |date=24 вересня 2015 }} {{ref-be}}</ref>

== Родина ==
Був одружений другим шлюбом, у Макея було двоє синів.

Старший син Володимира Макея, Віталій, з 2017 року до вересня 2020 року працював заступником начальника Управління економічного співробітництва та сталого розвитку у Головному управлінні багатосторонньої дипломатії Міністерства закордонних справ. Раніше був радником з економічних та екологічних питань у представництві Білорусі при ООН та працював першим секретарем посольства Білорусі в Австрії. 2020 року Віталій Макей звільнився з міністерства, а 2021 року розкритикував МЗС, охарактеризувавши як хамську його відповідь на привітання з [[День Волі (Білорусь)|Днем Волі]] від посольства США. Віталій не був присутній на офіційній церемонії прощання зі своїм батьком, але був на його похороні.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://www.mfa.gov.by/ministry/senior_staff/ Міністр закордонних справ Республіки Білорусь] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20130818152025/http://mfa.gov.by/ministry/senior_staff/ |date=18 серпня 2013 }}
* [http://naviny.by/rubrics/politic/2008/07/15/ic_news_112_293773/ Біяграфіі Юрыя Жадобіна, Вадзіма Зайцава і Уладзіміра Макея] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20080719112402/http://naviny.by/rubrics/politic/2008/07/15/ic_news_112_293773/ |date=19 липня 2008 }}
* [http://belarusprofile.com/be/profile/makey-uladzimir-uladzimiravich/ Старонка на праекце BelarusProfile.] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150811021734/http://belarusprofile.com/be/profile/makey-uladzimir-uladzimiravich |date=11 серпня 2015 }}
{{Бібліоінформація}}
{{Міністри закордонних справ Білорусі}}
{{Олександр Лукашенко}}
{{Портали|Білорусь|Право|Історія|Біографії}}
[[Категорія:Білоруські особи у чорному списку ЄС]]

Міністр закордонних справ Республіки Білорусь:
20 серпня 2012 — 26 листопада 2022
Медіафайли у Вікісховищі

Прем'єр-міністр: Михайло М'ясникович · Андрій Кобяков · Сергій Румас · Роман Головченко

Попередник: Сергій Мартинов

Наступник: Алейник Сергій Федорович

Народився: 5 серпня 1958 · Некрашевичіd, Турецька сільська радаd, Корелицький район, Гродненська область, Білоруська РСР, СРСР

Помер: 26 листопада 2022 (64 роки) · Мінськ, Білорусь

Похований: Східне кладовище

Відомий як: політик, дипломат, військовослужбовець

Країна: СРСР · Білорусь

Alma mater: Мінський державний лінгвістичний університет (1980) і Diplomatic Academy of Viennad (1993)

У шлюбі з: Полякова-Макей Віра Олександрівнаd

Нагороди: Order of Fatherland 3rd Class · орден Пошани


text:
# 美国华人历史学会
美国华人历史学会（英語：，简称CHSA）是美国的一个华人组织，拥有记录华裔美国人历史最古老和最大的档案和历史中心。

## 历史
它成立于1962年秋季，1963年1月5日注册，总部位于加利福尼亚州的旧金山。在2001年，它成立了美国华人历史学会博物馆和学习中心，位于朱莉娅·摩根设计的华人基督教女青年会大楼内，该建筑建于1929年至1932年，拥有若干中国元素。

wikiname: zhwiki

title: 美国华人历史学会

in_language: zh

wikitext:
[[File:Chinatown YWCA (8467462746).jpg|thumb|right|300px]]
[[File:0146 YWCA (41556218662).jpg|thumb|right|入口]]
'''美国华人历史学会'''（{{langx|en|Chinese Historical Society of America}}，简称'''CHSA'''）是[[美国]]的一个华人组织，拥有记录[[华裔美国人]]历史最古老和最大的档案和历史中心。

==历史==
它成立于1962年秋季，1963年1月5日注册，总部位于[[加利福尼亚州]]的[[旧金山]]。在2001年，它成立了'''美国华人历史学会博物馆和学习中心'''，位于[[朱莉娅·摩根]]设计的华人[[基督教女青年会]]大楼内，该建筑建于1929年至1932年，拥有若干中国元素<ref name=JM-legacy>{{cite web |url=https://chsa.org/exhibits/online-exhibits/julia-morgan-legacy-project/ |title=Julia Morgan Legacy Project |publisher=Chinese Historical Society of America |accessdate=2019-04-12 |archive-date=2021-01-26 |archive-url=https://web.archive.org/web/20210126012818/https://chsa.org/exhibits/online-exhibits/julia-morgan-legacy-project/ }}</ref>。

==参见==
*[[華美博物館]]
*[[美國華人博物館]]
*[[南加州華人歷史學會]]
*[[中華文化中心]]

== 参考资料 ==

{{Reflist}}

{{旧金山}}
{{美国华人组织}}
{{华裔美国人}}
{{Authority control}}

{{DEFAULTSORT:Chinese Historical Society of America}}
[[Category:旧金山唐人街]]
[[Category:三藩市博物館]]
[[Category:歷史學組織]]
[[Category:美国历史博物馆]]
[[Category:美国华人博物馆]]
[[Category:1963年建立的博物馆]]


text:
# Crenicichla urosema
Crenicichla urosema es una especie de peces de la familia Cichlidae en el orden de los Perciformes.

## Morfología
Los machos pueden llegar alcanzar los 6,8 cm de longitud total.

## Distribución geográfica
Se encuentran en Sudamérica: cuenca del río Amazonas.

wikiname: eswiki

title: Crenicichla urosema

in_language: es

wikitext:
{{Ficha de taxón
| name =  ''Crenicichla urosema''
| image =
| image_caption =
| image2_width = 240px
| image2_caption =
| regnum = [[Animalia]]
| phylum = [[Chordata]]
| classis = [[Actinopterygii]]
| subclassis = [[Neopterygii]]
| infraclassis = [[Teleostei]]
| superordo = [[Acanthopterygii]]
| ordo = [[Perciformes]]
| familia = [[Cichlidae]]
| genus = [[Crenicichla]]
| species = C. urosema
| subspecies =
| binomial =  '''''Crenicichla urosema'''''
| range_map_width = 240px
| synonyms =
}}
'''''Crenicichla urosema''''' es una [[especie]] de [[peces]] de la [[familia (biología)|familia]] [[Cichlidae]] en el [[orden (biología)|orden]] de los [[Perciformes]].

== Morfología ==
Los [[macho]]s pueden llegar alcanzar los 6,8 cm de longitud total.<ref>[http://fishbase.org/Summary/SpeciesSummary.php?id=46921 FishBase] (en inglés)</ref>

==Distribución geográfica==
Se encuentran en [[Sudamérica]]: cuenca del [[río Amazonas]].

== Referencias ==
{{listaref}}

== Bibliografía ==
* Eschmeyer, William N., ed. 1998. Catalog of Fishes. Special Publication of the Center for Biodiversity Research and Information, núm. 1, vol. 1-3. California Academy of Sciences. [[San Francisco (California)|San Francisco]], [[California]], [[Estados Unidos]]. 2905. ISBN 0-940228-47-5.
* Fenner, Robert M.: ''The Conscientious Marine Aquarist''. Neptune City, [[Nueva Jersey]], [[Estados Unidos]] : T.F.H. Publications, 2001.
* Helfman, G., B. Collette y D. Facey: ''The diversity of fishes''. Blackwell Science, Malden, Massachusetts, [[Estados Unidos]] , 1997.
* Hoese, D.F. 1986: . A M.M. Smith y P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, [[Berlín]], [[Alemania]].
* Maugé, L.A. 1986.  A J. Daget, J.-P. Gosse y D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, [[Bruselas]]; MRAC, [[Tervuren]], [[Flandes]]; y ORSTOM, [[París]], [[Francia]]. Vol. 2.
* Moyle, P. y J. Cech.: ''Fishes: An Introduction to Ichthyology'', 4a. edición, Upper Saddle River, [[Nueva Jersey]], [[Estados Unidos]]: Prentice-Hall. Año 2000.
* Nelson, J.: ''Fishes of the World'', 3a. edición. [[Nueva York]], [[Estados Unidos]]: John Wiley and Sons. Año 1994.
* Wheeler, A.: ''The World Encyclopedia of Fishes'', 2a. edición, [[Londres]]: Macdonald. Año 1985.

== Enlaces externos ==
{{Traducido ref|ca|Crenicichla urosema}}

{{Control de autoridades}}
[[Categoría:Crenicichla|urosema]]

title: Taxonomía

Reino: Animalia

Filo: Chordata

Clase: Actinopterygii

Subclase: Neopterygii

Infraclase: Teleostei

Superorden: Acanthopterygii

Orden: Perciformes

Familia: Cichlidae

Género: Crenicichla

Especie: C. urosema


text:
# Across the Burning Trestle
Across the Burning Trestle è un cortometraggio muto del 1914 diretto da Richard Ridgely.

## Produzione
Il film fu prodotto dalla Edison Company.

## Distribuzione
Distribuito dalla General Film Company, il film - un cortometraggio in una bobina - uscì nelle sale cinematografiche statunitensi il 18 luglio 1914.

wikiname: itwiki

title: Across the Burning Trestle

in_language: it

wikitext:
{{Film
|titolo = Across the Burning Trestle
|titolo alfabetico = Across the Burning Trestle
|titolo originale = Across the Burning Trestle
|immagine =
|didascalia =
|lingua originale = inglese
|paese = [[Stati Uniti d'America]]
|anno uscita = 1914
|durata = 300 metri (1 rullo)
|tipo colore = B/N
|film muto = sì
|aspect ratio = 1,33 : 1
|genere = Drammatico
|regista = [[Richard Ridgely]]
|soggetto = da ''In Christmas Canyon'' di [[Francis Lynde]]
|sceneggiatore = [[Francis Lynde]] (adattamento)
|produttore =
|produttore esecutivo =
|casa produzione = [[Edison Company]]
|attori =
*[[Herbert Prior]]: Jack Mills
*[[Mabel Trunnelle]]: Doris, la moglie di Tom
*[[Yale Benner]]: Tom
*[[Bigelow Cooper]]: il sovrintendente
|fotografo =
|cortometraggio= sì
}}

'''''Across the Burning Trestle''''' è un [[cortometraggio|cortometraggio muto]] del [[1914]] diretto da [[Richard Ridgely]].

== Trama ==
{{...|cortometraggi}}

==Produzione==
Il film fu prodotto dalla Edison Company.

==Distribuzione==
Distribuito dalla [[General Film Company]], il film - un cortometraggio in una bobina - uscì nelle sale cinematografiche statunitensi il 18 luglio 1914.

==Voci correlate==
*[[Filmografia della Edison]]

==Collegamenti esterni==
* {{Collegamenti esterni}}

{{Portale|cinema}}

[[Categoria:Cortometraggi drammatici]]

title: Across the Burning Trestle

Titolo originale: Across the Burning Trestle

Lingua originale: inglese

Paese di produzione: Stati Uniti d'America

Durata: 300 metri (1 rullo)

Dati tecnici: B/N · rapporto: 1,33 : 1 · film muto

Genere: drammatico

Regia: Richard Ridgely

Soggetto: da In Christmas Canyon di Francis Lynde

Sceneggiatura: Francis Lynde (adattamento)

Casa di produzione: Edison Company

title: Interpreti e personaggi

Interpreti e personaggi: - Herbert Prior: Jack Mills - Mabel Trunnelle: Doris, la moglie di Tom - Yale Benner: Tom - Bigelow Cooper: il sovrintendente


text:
# Aaron Klug
Sir Aaron Klug OM (Želva, 11 agosto 1926 – Cambridge, 20 novembre 2018) è stato un chimico biofisico lituano naturalizzato britannico, premio Nobel per la chimica nel 1982 "per il suo sviluppo della microscopia elettronica cristallografica e per aver chiarito la struttura dei complessi biologicamente importanti acidi nucleici-proteine".

## Biografia
Nato a Želva, Lituania, da famiglia di origine ebraica con la quale si trasferì in Sudafrica all'età di due anni, Klug si laureò in scienze all'Università del Witwatersrand e studiò cristallografia all'Università di Città del Capo prima di trasferirsi in Inghilterra. Completò il suo dottorato al Trinity College di Cambridge nel 1953.
Nel 1981 ricevette il Premio Louisa Gross Horwitz dalla Università Columbia e nel 1985 la medaglia Copley dalla Royal Society. Tra il 1986 e il 1996 fu direttore del Laboratorio di biologia molecolare a Cambridge, e nel 1988 venne nominato cavaliere. Ricoprì la carica di presidente della Royal Society negli anni 1995-2000. Nel 1995, come consuetudine per i presidenti della Royal Society, fu nominato membro dell'Ordine al Merito del Regno Unito.

## Attività scientifica
Lavorando con Rosalind Franklin al Laboratorio John Bernal della Birkbeck, Università di Londra, Klug sviluppò l'interesse per lo studio dei virus e sul finire degli anni 1950 fece delle scoperte sulla struttura del virus del mosaico del tabacco. Negli anni successivi utilizzò metodi di diffrazione dei raggi X, di microscopia e modelli strutturali per sviluppare la microscopia elettronica cristallografica. Tramite questa tecnica una sequenza bidimensionale di immagini di cristalli ricavata da diverse angolature viene combinata per produrre una immagine tridimensionale di quanto osservato.
Lo sviluppo della microscopia elettronica cristallografica e i suoi studi nell'ambito della biologia molecolare gli valsero il premio Nobel per la chimica nel 1982.

title: Aaron Klug

wikitext:
{{Bio
|Titolo = Sir
|Nome = Aaron
|Cognome = Klug
|PostCognome = [[Ordine al merito del Regno Unito|OM]]
|Sesso = M
|LuogoNascita = Želva
|LuogoNascitaLink = Comune distrettuale di Ukmergė
|GiornoMeseNascita = 11 agosto
|AnnoNascita = 1926
|LuogoMorte = Cambridge
|GiornoMeseMorte = 20 novembre
|AnnoMorte = 2018
|Epoca = 1900
|Epoca2 = 2000
|Attività = chimico
|AttivitàAltre = [[Biofisica|biofisico]]
|Nazionalità = lituano
|NazionalitàNaturalizzato = britannico
|PostNazionalità = , [[premio Nobel per la chimica]] nel 1982 "per il suo sviluppo della [[microscopio elettronico|microscopia elettronica]] [[cristallografia|cristallografica]] e per aver chiarito la struttura dei [[complesso (chimica)|complessi]] biologicamente importanti [[acidi nucleici]]-[[proteine]]"<ref>{{en}} [https://www.nobelprize.org/nobel_prizes/chemistry/laureates/1982/index.html The Nobel Prize in Chemistry 1982]</ref>
|Immagine = Aaron Klug 1979.jpg
|Didascalia2 = {{Premio|Nobel|chimica|1982|x}}
}}

== Biografia ==
Nato a Želva, [[Lituania]], da famiglia di origine ebraica con la quale si trasferì in [[Sudafrica]] all'età di due anni, Klug si laureò in scienze all'[[Università del Witwatersrand]] e studiò cristallografia all'[[Università di Città del Capo]] prima di trasferirsi in [[Inghilterra]]. Completò il suo dottorato al [[Trinity College (Cambridge)|Trinity College]] di [[Cambridge]] nel [[1953]].

Nel [[1981]] ricevette il [[Premio Louisa Gross Horwitz]] dalla [[Università Columbia]] e nel [[1985]] la [[medaglia Copley]] dalla [[Royal Society]]. Tra il [[1986]] e il [[1996]] fu direttore del Laboratorio di [[biologia molecolare]] a [[Cambridge]], e nel [[1988]] venne nominato [[cavalierato|cavaliere]]. Ricoprì la carica di [[presidente della Royal Society]] negli anni [[1995]]-[[2000]]. Nel 1995, come consuetudine per i presidenti della Royal Society, fu nominato membro dell'[[Ordine al Merito del Regno Unito]].

== Attività scientifica ==
Lavorando con [[Rosalind Franklin]] al Laboratorio [[John Desmond Bernal|John Bernal]] della [[Birkbeck, Università di Londra]]<ref>{{cita web|url=https://www.cambridgeindependent.co.uk/news/nobel-prize-winning-cambridge-scientist-aaron-klug-dies-at-92-9055867/}}</ref>, Klug sviluppò l'interesse per lo studio dei [[Vira|virus]] e sul finire degli [[anni 1950]] fece delle scoperte sulla struttura del [[virus del mosaico del tabacco]]. Negli anni successivi utilizzò metodi di [[diffrazione dei raggi X]], di [[microscopia]] e modelli strutturali per sviluppare la microscopia elettronica cristallografica. Tramite questa tecnica una sequenza bidimensionale di immagini di [[cristallo|cristalli]] ricavata da diverse angolature viene combinata per produrre una [[immagine tridimensionale]] di quanto osservato.

Lo sviluppo della microscopia elettronica cristallografica e i suoi studi nell'ambito della biologia molecolare gli valsero il premio Nobel per la chimica nel 1982.

== Onorificenze ==
=== Onorificenze britanniche ===
{{Onorificenze
|immagine=Knight-Bachelor.ribbon.png
|nome_onorificenza=Knight Bachelor
|collegamento_onorificenza=Knight Bachelor
|motivazione=
|data=1988
}}
{{Onorificenze
|immagine=Order of Merit (Commonwealth realms) ribbon.svg
|nome_onorificenza=Membro dell'Ordine al Merito del Regno Unito
|collegamento_onorificenza=Ordine al Merito del Regno Unito
|motivazione=
|data=23 ottobre 1995
}}

=== Onorificenze straniere ===
{{Onorificenze
|immagine=Order of Mapungubwe (RSA) - ribbon bar.gif
|nome_onorificenza=Ordine di Mapungubwe in Oro (Sudafrica)
|collegamento_onorificenza=Ordine di Mapungubwe
|motivazione=Per il suo contributo eccezionale nel campo della medicina e per l'aver messo il Sudafrica sulla scena mondiale.
|luogo=27 settembre [[2005]]<ref>[http://www.thepresidency.gov.za/pebble.asp?relid=7657 Sito web della Presidenza della Repubblica: dettaglio decorato.] {{webarchive|url=https://web.archive.org/web/20141111151346/http://www.thepresidency.gov.za/pebble.asp?relid=7657 |data=11 novembre 2014 }}</ref>
}}

== Note ==
<references />

== Bibliografia ==
* {{Cita pubblicazione|nome=L|cognome=Amos|data=2004-03|titolo=Aaron Klug and the revolution in biomolecular structure determination|rivista=Trends in Cell Biology|volume=14|numero=3|pp=148-152|accesso=2024-08-11|doi=10.1016/j.tcb.2004.01.002|url=https://doi.org/10.1016/j.tcb.2004.01.002}}
* E. Shafrir, “Aaron Klug--a pioneer of crystallographic electron microscopy”, ''Isr. J. Med. Sci.'' '''30'''(9): 734, 1994
* {{Cita pubblicazione|nome=Marc A.|cognome=Shampo|nome2=Robert A.|cognome2=Kyle|data=1994-06|titolo=Sir Aaron Klug—Nobel Prize Winner for Chemistry|rivista=Mayo Clinic Proceedings|volume=69|numero=6|p=556|lingua=en|accesso=2024-08-11|doi=10.1016/S0025-6196(12)62247-2|url=https://linkinghub.elsevier.com/retrieve/pii/S0025619612622472}}
* K. Wakabayashi, “Accomplishment of Dr. Aaron Klug, winner of Nobel prize in chemistry, 1982”, ''Tanpakushitsu Kakusan Koso'' '''28'''(2): 156-7, 1983

== Altri progetti ==
{{interprogetto}}

== Collegamenti esterni ==
* {{Collegamenti esterni}}
* {{cita web|http://www.vega.org.uk/video/programme/122|Intervista ad Aaron Klug|lingua=en}}

{{Premio Nobel per la chimica}}
{{Premio Louisa Gross Horwitz}}
{{Vincitori Medaglia Copley 1951-2000}}
{{Presidenti della Royal Society}}
{{Controllo di autorità}}
{{Portale|Biografie|Chimica|premi Nobel}}

[[Categoria:Ebrei britannici]]
[[Categoria:Ebrei lituani]]
[[Categoria:Knight Bachelor]]
[[Categoria:Presidenti della Royal Society|Klug A]]


text:
# Шово, Пьер-Жозеф
Пьер-Жозеф-Оливье Шово (30 мая 1820, Квебек — 4 апреля 1890, там же) — канадский политический деятель и научный писатель, первый премьер-министр провинции Квебек после образования Канадской конфедерации (1867). Оставил этот пост в 1873 году, поскольку стал членом Сената (верхней палаты федерального парламента Канады). Стал сенатором 8 января 1874 года.

## Биография
Пьер-Жозеф-Оливье Шово был юристом по профессии, имел частную практику в Квебеке. Во время Восстания Патриотов сочувствовал революционерам и опубликовал несколько стихотворений в их честь в газете «Ле Канадьен» (le Canadien), но сам в вооружённой борьбе не участвовал. Стал одним из основателей Сосьете Сен-Жан-Батист в Квебеке в 1842 году.
Был избран в Законодательное собрание провинции Канада в 1844 году и переизбирался в 1848, 1851 и 1854 годах. Впервые обратил на себя внимание статьями в «Courrier des Etats-Unis». Служил в качестве генерального поверенного в Нижней Канаде без портфеля с 1851 по 1853 год. С 1855 по 1867 год был начальником бюро образования.
В 1867 году был избран в Законодательное собрание Квебека от избирательного округа Квебек-Конте и возглавил консервативное правительство в качестве первого премьер-министра Квебека. Он также был министром образования и провинциальным секретарём. Начиная с 1867 года был одновременно членом федерального парламента от округа Квебек (такие «двойные мандаты» были отменены в 1874 году). Ушёл в отставку со своих федеральных и провинциальных постов, а также с должности премьер-министра 25 февраля 1873 года после назначения на пост спикера канадского сената 21 февраля 1873 года. Подал в отставку из Сената 8 января 1874 года и спустя год неудачно баллотировался в члены парламента на федеральных выборах от Шарлевуа. В 1878 году стал профессором римского права в Университете Лаваля.
Был известным библиофилом: собрал коллекцию старинных и редких книг, самая старая из которых — XV века. После его смерти коллекция Шово сохраняется в библиотеке Национальной ассамблеи Квебека. Был также известен как хороший оратор. Особенную известность получила его речь при открытии памятника в память сражения при Сент-Фуа, когда французы в последний раз во время Семилетней войны одержали победу. Ему принадлежат сочинения: «L’Instruction publique au Canada» (1876); «François-Xavier Garneau, sa vie et ses oeuvres» (1883).

wikiname: ruwiki

title: Шово, Пьер-Жозеф

in_language: ru

wikitext:
{{однофамильцы}}
{{Государственный деятель
|ширина = 220
}}
'''Пьер-Жозеф-Оливье Шово''' (30 мая 1820, Квебек — 4 апреля 1890, там же) — [[Канада|канадский]] политический деятель и научный писатель, первый премьер-министр провинции [[Квебек]] после образования [[Канадская конфедерация|Канадской конфедерации]] (1867). Оставил этот пост в 1873 году, поскольку стал членом [[Сенат Канады|Сената]] (верхней палаты федерального парламента Канады). Стал сенатором 8 января 1874 года.

== Биография ==
[[Файл:Pierre-Joseph-Olivier_Chauveau_-_1863.jpg|thumb|left|165пкс|Шово]]
Пьер-Жозеф-Оливье Шово был юристом по профессии, имел частную практику в Квебеке. Во время [[Восстание патриотов|Восстания Патриотов]] сочувствовал революционерам и опубликовал несколько стихотворений в их честь в газете «Ле Канадьен» (le Canadien), но сам в вооружённой борьбе не участвовал. Стал одним из основателей Сосьете Сен-Жан-Батист в Квебеке в 1842 году.

Был избран в Законодательное собрание провинции Канада в 1844 году и переизбирался в 1848, 1851 и 1854 годах. Впервые обратил на себя внимание статьями в «Courrier des Etats-Unis». Служил в качестве генерального поверенного в Нижней Канаде без портфеля с 1851 по 1853 год. С 1855 по 1867 год был начальником бюро образования.

В 1867 году был избран в [[Законодательное собрание Квебека]] от избирательного округа Квебек-Конте и возглавил консервативное правительство в качестве первого премьер-министра Квебека. Он также был министром образования и провинциальным секретарём. Начиная с 1867 года был одновременно членом федерального парламента от округа Квебек (такие «двойные мандаты» были отменены в 1874 году). Ушёл в отставку со своих федеральных и провинциальных постов, а также с должности премьер-министра 25 февраля 1873 года после назначения на пост спикера канадского сената 21 февраля 1873 года. Подал в отставку из Сената 8 января 1874 года и спустя год неудачно баллотировался в члены парламента на федеральных выборах от [[Шарлевуа]]. В 1878 году стал профессором римского права в [[Университет Лаваля|Университете Лаваля]].

Был известным библиофилом: собрал коллекцию старинных и редких книг, самая старая из которых — XV века. После его смерти коллекция Шово сохраняется в библиотеке Национальной ассамблеи Квебека. Был также известен как хороший оратор. Особенную известность получила его речь при открытии памятника в память сражения при Сент-Фуа, когда французы в последний раз во время Семилетней войны одержали победу. Ему принадлежат сочинения: «L’Instruction publique au Canada» (1876); «François-Xavier Garneau, sa vie et ses oeuvres» (1883).

== Примечания ==
{{примечания}}

== Литература ==
* {{ВТ-ЭСБЕ+|Шово, Пьер-Жозеф}}

== Ссылки ==
* [http://www.biographi.ca/en/bio.php?id_nbr=5432 Биография] {{ref-en}}.

{{ВС}}

{{Премьер-министры Квебека}}
{{Главы Консервативной партии Квебека}}
{{Председатели Сената Канады}}

[[Категория:Премьер-министры Квебека]]
[[Категория:Сенаторы Канады от Консервативной партии Канады (1867–1942)]]
[[Категория:Сенаторы Канады от Квебека]]
[[Категория:Депутаты Национального собрания Квебека]]
[[Категория:Спикеры Сената Канады]]
[[Категория:Члены палаты общин Канады от Квебека]]
[[Категория:Члены палаты общин Канады от Консервативной партии Канады (старой)]]
[[Категория:Члены Королевской академии наук и искусств Бельгии]]
[[Категория:Президенты Королевского общества Канады]]
[[Категория:Почётные доктора Университета Макгилла]]
[[Категория:Почётные доктора Монреальского университета]]
[[Категория:Почётные доктора Университета Бишопс]]

title: премьер-министр Квебека

премьер-министр Квебека: 15 июля 1867 — 25 февраля 1873

Преемник: Gédéon Ouimet

title: член Сената Канады

член Сената Канады: 20 февраля 1873 — 8 января 1874

Предшественник: Joseph-Édouard Cauchon

Преемник: Pierre Baillargeon

title: спикер Сената Канады

спикер Сената Канады: 21 февраля 1873 — 8 января 1874

Преемник: Давид Кристи

title: член Законодательного собрания провинции Канада

Предшественник: Джон Нилсон

Преемник: François Évanturel

title: член Палаты общин Канады

член Палаты общин Канады: 20 сентября 1867 — 22 января 1874

Преемник: Adolphe-Philippe Caron

Рождение: 30 мая 1820[…] · - Квебек, Квебек, Канада

Смерть: 4 апреля 1890[…] (69 лет) · - Квебек, Канада

Дети: Александр Шово и Pierre Chauveau

Партия: - Консервативная партия Квебека

Образование: - Collège François-de-Laval

Деятельность: закон

Автограф: Изображение автографа

Награды: член Королевского общества Канады королевский адвокат (1853)

Место работы: - Монреальский университет


text:
# Оберфельдфебель
Оберфельдфебель (нім. Oberfeldwebel, OFw або OF) — військове звання унтерофіцерського складу з портупеєю в Збройних силах Німеччини (Рейхсвер, Вермахт, Бундесвер).
Звання оберфельдфебеля розташовується за старшинством між військовими званнями фельдфебель та гауптфельдфебель.

## Історія
Військове звання оберфельдфебель вперше введено в німецькому рейхсвері в 1920 році; на посади, що передбачались цим званням, призначали найбільш підготовлених та заслужених унтерофіцерів колишньої кайзерівської армії, які мали бойовий досвід. За часів нацистської Німеччини звання збереглось, у кінноті, артилерії та військах ППО воно мало назву обервахмістр. У Ваффен-СС цьому званню з 1938 до 1945 року відповідало звання СС-Гауптшарфюрер.
Ранг оберфельдфебеля залишався й після завершення Другої світової війни в арміях Західної Німеччини та Національній народній армії НДР (з 1956 до 1990).

### Національна народна арміяНДР(1956-1990)
В збройних силах Німецької Демократичної Республіки, звання в унтерофіцерському класі були присутні звання: унтерофіцер, унтерфельдфебель, фельдфебель, оберфельдфебель, штабсфельдфебель. Військове звання оберфельдфебель було другим за старшістю званням у цьому класі.
Оберфельдфебель був вище за рангом від фельдфебеля, та нижче від штабсфельдфебеля. Здебільшого знаки розрізнення НРА були побудовані на зразком знаків розрізнення Вермахту з наближеною уніфікацією до радянської армії.  Оберфельдфебель мав погони з широкою срібною облямівкою (як і усі фельдфебелі), за знаки розрізнення мав  на погоні дві чотирипроменеві зірки розташовані вздовж погону.
Знаки розрізнення оберфельдфебеля
- Погон оберфельдфебеля Сухопутних військ вермахту до 1945
- Погон оберфельдфебеля Люфтваффе до 1945
- Погон оберфельдфебеля Національної народної армії НДР

title: Оберфельдфебель

wikitext:
{| style="border:1px solid #8888aa; background-color:#f7f8ff; padding:5px; font-size:95%; margin: 0px 12px 12px 0px; float:right; width:250px"
|+
|-----
| bgcolor="#efefef" colspan=2 align="center"|[[Файл:Flag of Germany.svg|left|30px]] '''Обер-фельдфебель'''
([[Сухопутні війська Німеччини|Сухопутні війська]]/ [[Люфтваффе]])'''
|-----
| align="center" colspan=2 style="border-bottom:2px solid gray;font-size: smaller" |
{|align="center"
| [[Файл:HD H 32 Oberfeldwebel HFla.svg|75px]]
| [[Файл:LD B 32 Oberfeldwebel.svg|75px]]
|}
|-----
| bgcolor="#efefef" | Погон || bgcolor="#dfefff" | [[Військові звання Німеччини|Німецькі військові звання]]
|-----
| bgcolor="#efefef" | Введений|| bgcolor="#dfefff" | 1920
|-----
| bgcolor="#efefef" | Категорія звань|| bgcolor="#dfefff" | [[унтер-офіцер]]и
|-----
| bgcolor="#efefef" | Сухопутні війська/ПС|| bgcolor="#dfefff" | ''обер-фельдфебель''
|-----
| bgcolor="#efefef" | ВМС|| bgcolor="#dfefff" | [[Обер-боцман]]
|-----
| bgcolor="#efefef" | [[Звання і відзнаки рядового складу сухопутних військ НАТО|НАТО
еквівалент]] || bgcolor="#dfefff" | OR-6
|-----
| bgcolor="#efefef" |{{UKR}} || bgcolor="#dfefff" |
* [[Сухопутні війська Збройних сил України|Сухопутні війська]]: [[старший сержант]]
* [[Військово-Морські Сили Збройних Сил України|ВМС]]: [[головний старшина]]
|-----
| bgcolor="#efefef" |{{USA}} || bgcolor="#dfefff" |
* [[Армія США|Армія]]: [[штаб-сержант]]
* [[Повітряні сили США|ПС]]: [[технік-сержант]]
|-----
| bgcolor="#efefef" |{{GBR}}|| bgcolor="#dfefff" |
* [[Британська армія|Армія]]: [[сержант]]
* [[Військово-морські сили Великої Британії|ВМС]]: [[петті-офіцер]]
|-----
|}
'''Оберфельдфебель''' ({{lang-de|Oberfeldwebel}}, '''''OFw''''' або '''''OF''''') — [[військове звання]] [[Унтер-офіцер|унтерофіцерського складу]] з портупеєю в [[Збройні сили Німеччини|Збройних силах Німеччини]] ([[Рейхсвер]], [[Вермахт]], [[Бундесвер]]).

Звання оберфельдфебеля розташовується за старшинством між військовими званнями [[фельдфебель]] та [[гаупт-фельдфебель|гауптфельдфебель]].

== Історія ==
Військове звання оберфельдфебель вперше введено в німецькому [[рейхсвер]]і в [[1920]] році; на посади, що передбачались цим званням, призначали найбільш підготовлених та заслужених унтерофіцерів [[Імперська армія Німеччини|колишньої кайзерівської армії]], які мали [[бойовий досвід]]. За часів нацистської Німеччини звання збереглось, у [[Кіннота|кінноті]], [[артилерія|артилерії]] та [[Війська протиповітряної оборони|військах ППО]] воно мало назву [[обер-вахмістр|обервахмістр]]. У [[Ваффен-СС]] цьому званню з 1938 до 1945 року відповідало звання [[СС-Гауптшарфюрер]].

Ранг оберфельдфебеля залишався й після завершення [[Друга світова війна|Другої світової війни]] в арміях Західної Німеччини та [[Національна народна армія|Національній народній армії]] [[Німецька Демократична Республіка|НДР]] (з 1956 до 1990).

=== [[Національна народна армія]] [[НДР]] (1956-1990) ===
{{main|Національна народна армія}}
В збройних силах Німецької Демократичної Республіки, звання в унтерофіцерському класі були присутні звання: [[унтер-офіцер|унтерофіцер]], [[унтерфельдфебель]], [[фельдфебель]], оберфельдфебель, [[штабсфельдфебель]]. Військове звання оберфельдфебель було другим за старшістю званням у цьому класі.

Оберфельдфебель був вище за рангом від [[Фельдфебель|фельдфебеля]], та нижче від [[Штабсфельдфебель|штабсфельдфебеля]]. Здебільшого [[Знак розрізнення|знаки розрізнення]] НРА були побудовані на зразком знаків розрізнення [[Вермахт]]у з наближеною уніфікацією до [[Радянська армія|радянської армії]].  Оберфельдфебель мав погони з широкою срібною облямівкою (як і усі фельдфебелі), за знаки розрізнення мав  на погоні дві чотирипроменеві зірки розташовані вздовж погону.

{{center|
'''Знаки розрізнення оберфельдфебеля'''
<gallery>
OberWMEpaulette (vertical).jpg|[[Погон]] оберфельдфебеля Сухопутних військ вермахту до 1945
WMacht Lw OR7 OFw h 1945.svg|[[Погон]] оберфельдфебеля Люфтваффе до 1945
GDR Army OR7 Oberfeldwebel.gif|Погон оберфельдфебеля [[Національна народна армія|Національної народної армії]] [[Німецька Демократична Республіка|НДР]]
</gallery>

}}

{| class="toccolours" border="1" cellpadding="4" cellspacing="0" style="border-collapse: collapse; margin: 0.5em auto; clear: both;"
|-
|width="30%" align="center" style="background:#cfcfcf;"|Молодше звання
[[Файл:HD H 31 Feldwebel Art.svg|28px]]
'''[[Фельдфебель]]'''
|width="40%" align="center" style="background:#bfbfbf;"|[[Файл:Bundeswehr Logo Heer with lettering.svg|28px]] [[Файл:Bundeswehr Logo Luftwaffe with lettering.svg|63px]]
([[Військові звання Німеччини|Німецькі військові звання]])
'''Обер-фельдфебель'''
|width="30%" align="center" style="background:#afafaf;"|Старше звання
[[Файл:HD H 33 Hauptfeldwebel ABCAbw.svg|28px]]
'''[[Гаупт-фельдфебель]]'''
[[Обер-фенрих]]
|}

== Див. також ==
* [[Обер-штабс-фельдфебель]]
* [[Перелік порівняльних військових звань]]
* [[Обер-фенріх-цур-зее]]
* [[Єфрейт-капрал]]
* [[Штабс-єфрейтор]]

== Посилання ==
* [http://spiegel.org.ua/text/articles/hellsinginfo01_RangTable.htm Сравнительная таблица рангов и званий]

{{ВП-портали|Німеччина|Військова справа}}

[[Категорія:Військові звання Німеччини]]

Погон: Німецькі військові звання

Категорія звань: унтер-офіцери

Сухопутні війська/ПС: обер-фельдфебель

ВМС: Обер-боцман

Україна: - Сухопутні війська: старший сержант - ВМС: головний старшина

США: - Армія: штаб-сержант - ПС: технік-сержант

Велика Британія: - Армія: сержант - ВМС: петті-офіцер


text:
# Miota semirufa
Miota semirufa is een vliesvleugelig insect uit de familie van de Diapriidae. De wetenschappelijke naam van de soort is voor het eerst geldig gepubliceerd in 1910 door Kieffer.

wikiname: nlwiki

title: Miota semirufa

in_language: nl

wikitext:
{{Taxobox insect
| titelweergave = cursief
| naam = ''Miota semirufa''
| afbeelding =
| orde = [[Vliesvleugeligen|Hymenoptera]] (Vliesvleugeligen)
| onderorde =
| familie = [[Diapriidae]]
| geslacht = ''[[Miota]]''
| w-naam = ''Miota semirufa''
| auteur = Kieffer
| datum = 1910
| haakjes = ja
| commons =
| species =
}}
'''''Miota semirufa''''' is een [[Vliesvleugeligen|vliesvleugelig insect]] uit de familie van de [[Diapriidae]].<ref>{{Link Fauna Europaea|id=157359|naam=''Miota semirufa''}}</ref> De wetenschappelijke naam van de soort is voor het eerst geldig gepubliceerd in 1910 door Kieffer.

{{Appendix}}
{{beginnetje|biologie|2013|07|06}}

[[Categorie:Miota|semirufa]]

title: Miota semirufa

Rijk: Animalia (Dieren)

Stam: Arthropoda (Geleedpotigen)

Klasse: Insecta (Insecten)

Orde: Hymenoptera (Vliesvleugeligen)

Familie: Diapriidae

Geslacht: Miota

title: Soort

Portaal: Biologie · Insecten


text:
# Consistório Ordinário Público de 1885

## Cardeais Eleitores
| Nº                 | País               | Nome                                      | Idade              | Cargo                                                        | Título ou Diaconia                                         |
| Cardeais eleitores | Cardeais eleitores | Cardeais eleitores                        | Cardeais eleitores | Cardeais eleitores                                           | Cardeais eleitores                                         |
| ------------------ | ------------------ | ----------------------------------------- | ------------------ | ------------------------------------------------------------ | ---------------------------------------------------------- |
| 1                  | Alemanha           | Paul Melchers, S.J.                       | 72                 | Arcebispo de Colônia                                         | Cardeal-presbítero de Santo Estêvão no Monte Celio         |
| 2                  | Itália             | Alfonso Capecelatro di Castelpagano, C.O. | 61                 | Arcebispo de Cápua                                           | Cardeal-presbítero de Santos Nereu e Aquileu               |
| 3                  | Itália             | Francesco Battaglini                      | 62                 | Arcebispo de Bolonha                                         | Cardeal-presbítero de São Bernardo nas Termas Dioclecianas |
| 4                  | Austrália          | Patrick Francis Moran                     | 54                 | Arcebispo de Sydney                                          | Cardeal-presbítero de Santa Susana                         |
| 5                  | Itália             | Placido Maria Schiaffino, O.S.B.          | 55                 | Secretário da Sagrada Congregação para os Bispos e Regulares | Cardeal-presbítero de São João e São Paulo                 |
| 6                  | Itália             | Carlo Cristofori                          | 72                 | Auditor geral da Câmara Apostólica                           | Cardeal-diácono de Santos Vito, Modesto e Crescência       |

## Link Externo
- «Catholic Hierarchy» (em inglês)

wikiname: ptwiki

title: Consistório Ordinário Público de 1885

in_language: pt

wikitext:
{{Consistório
|nome                  = Consistório de 1885
|imagem                = Emblem of the Papacy.svg
|anuncio               =
|duração               = {{dtlink|27|7|1885}}
|local                 = [[Praça de São Pedro]], [[Vaticano]]
|papa                  = [[Papa Leão XIII]]
|cardeais_criados      = 7
|cardeais_eleitores    = 7
|cardeais_presbíteros  = 6
|cardeais_diáconos     = 1
|eleitores             = 62
|total                 = 62
|consistório_anterior  = [[Segundo Consistório Ordinário Público de 1884|II Consistório 1884]]
|consistório_seguinte  = [[Consistório Ordinário Público de 1886|Consistório 1886]]
|notas                 =
|ch                    = cs1885
}}

==Cardeais Eleitores==
{| border="0" cellpadding="2" cellspacing="2" style="background:#FFFAF0;"
! style="background:#FFE4C4;" | Nº
! style="background:#FFE4C4;" | País
! style="background:#FFE4C4;" | Nome
! style="background:#FFE4C4;" | Idade<br/><ref group=nota>A idade refere-se ao dia da realização do Consistório.</ref>
! style="background:#FFE4C4;" | Cargo
! style="background:#FFE4C4;" | Título ou Diaconia
|-
! style="background:#FAEBD7;" colspan="6" align="center" | Cardeais eleitores
|-
| 1 || {{GERb}} || [[Paul Melchers]], {{small|[[Companhia de Jesus|S.J.]]}} || 72 || [[Arcebispo]] de [[Arquidiocese de Colônia|Colônia]] || [[Cardeal-presbítero]] de [[Santo Estêvão no Monte Celio (título cardinalício)|Santo Estêvão no Monte Celio]]
|-
| 2 || {{ITAb}} || [[Alfonso Capecelatro di Castelpagano]], {{small|[[Congregação do Oratório|C.O.]]}} || 61 || [[Arcebispo]] de [[Arquidiocese de Cápua|Cápua]] || [[Cardeal-presbítero]] de [[Santos Nereu e Aquileu (título cardinalício)|Santos Nereu e Aquileu]]
|-
| 3 || {{ITAb}} || [[Francesco Battaglini]] || 62 || [[Arcebispo]] de [[Arquidiocese de Bolonha|Bolonha]] || [[Cardeal-presbítero]] de [[São Bernardo nas Termas Dioclecianas (título cardinalício)|São Bernardo nas Termas Dioclecianas]]
|-
| 4 || {{AUSb}} || [[Patrick Francis Moran]] || 54 || [[Arcebispo]] de [[Arquidiocese de Sydney|Sydney]] || [[Cardeal-presbítero]] de [[Santa Susana (título cardinalício)|Santa Susana]]
|-
| 5 || {{ITAb}} || [[Placido Maria Schiaffino]], {{small|[[Ordem de São Bento|O.S.B.]]}} || 55 || Secretário da [[Congregação para os Bispos|Sagrada Congregação para os Bispos e Regulares]] || [[Cardeal-presbítero]] de [[São João e São Paulo (título cardinalício)|São João e São Paulo]]
|-
| 6 || {{ITAb}} || [[Carlo Cristofori]] || 72 || Auditor geral da [[Câmara Apostólica]] || [[Cardeal-diácono]] de [[Santos Vito, Modesto e Crescência (diaconia)|Santos Vito, Modesto e Crescência]]
|}

== Link Externo==
*{{link|en|2=http://www.catholic-hierarchy.org/event/cs1885.html|3=Catholic Hierarchy}}

{{notas e referências}}

{{Consistórios de Leão XIII}}

[[Categoria:Papa Leão XIII]]
[[Categoria:Cardeais nomeados pelo papa Leão XIII|*]]
[[Categoria:Consistórios]]

title: Data e Local

Data e Local: (anúncio) · 27 de julho de 1885 · Praça de São Pedro, Vaticano

title: Papa

Papa: Papa Leão XIII

title: Cardeais Criados

title: Ordens Cardinalícias

title: Colégio de Cardeais

title: Cronologia

| | II Consistório 1884 |: | Consistório 1886 |

Cronologia: · dados em catholic-hierarchy.org ·


text:
# داغستان (جیحان)
داغستان (به ترکی استانبولی: Dağıstan) (به کردی: Naşidiye) یک منطقهٔ مسکونی در ترکیه است که در جیحان واقع شده‌است.

wikiname: fawiki

title: داغستان (جیحان)

in_language: fa

wikitext:
{{Infobox settlement
|name=داغستان
|other_name=
|native_name=
|settlement_type=روستا
|image_skyline=
|imagesize=
|image_caption=
|pushpin_map=
|pushpin_label_position=right
|pushpin_map_caption=موقعیت در [[ترکیه]]
|subdivision_type=[[فهرست کشورهای مستقل|کشور]]
|subdivision_name={{flag|Turkey}}|subdivision_type1=[[استان‌های ترکیه|استان]]
|subdivision_name1=[[استان آدانا]]
|subdivision_type2=[[شهرستان]]
|subdivision_name2=[[جیحان]]
|subdivision_type3=
|subdivision_name3=
|subdivision_type4=
|subdivision_name4=
|leader_title=
|leader_name=
|established_title=
|established_date=
|area_total_km2=
|population_as_of=
|population_footnotes=
|population_total=
|population_density_km2=
|timezone=[[زمان اروپای شرقی]]
|utc_offset=+۲
|timezone_DST=[[ساعت تابستانی اروپای شرقی]]
|utc_offset_DST=+۳
|coordinates=
|elevation_footnotes=
|elevation_m=
|elevation_ft=
|website=
|footnotes=
}}
'''داغستان''' {{ترکی|Dağıstan}} {{کردی|Naşidiye}} یک منطقهٔ مسکونی در [[ترکیه]] است که در [[جیحان]] واقع شده‌است.<ref>{{یادکرد-ویکی |پیوند=https://en.wikipedia.org/w/index.php?title=Dağıstan,_Ceyhan&redirect=no&oldid=971233493 |عنوان=Dağıstan, Ceyhan|بازیابی  = ۳۰ اکتبر ۲۰۲۲|زبان=انگلیسی}}</ref><ref>{{cite web|url=http://rapor.tuik.gov.tr/reports/rwservlet?adnksdb2&ENVID=adnksdb2Env&report=wa_idari_yapi_10sonrasi.RDF&p_il1=01&p_yil=2011&p_dil=2&desformat=html |title=Population of city, towns and villages - 2011 |publisher=[[Turkish Statistical Institute]] |accessdate=22 July 2012 |url-status=dead |archiveurl=https://web.archive.org/web/20131022215534/http://rapor.tuik.gov.tr/reports/rwservlet?adnksdb2&ENVID=adnksdb2Env&report=wa_idari_yapi_10sonrasi.RDF&p_il1=01&p_yil=2011&p_dil=2&desformat=html |archivedate=22 October 2013 }}</ref>

== جستارهای وابسته ==
* [[فهرست شهرهای ترکیه]]

== منابع ==
{{پانویس}}

== پیوند به بیرون ==
{{رده انبار|Dağıstan, Ceyhan}}
{{ترکیه-خرد}}

{{ترتیب‌پیش‌فرض:داغستان}}
[[رده:روستاها در شهرستان جیحان]]

title: داغستان

استان: استان آدانا

شهرستان: جیحان

منطقهٔ زمانی: یوتی‌سی +۲ (زمان اروپای شرقی)

• تابستانی (DST): یوتی‌سی +۳ (ساعت تابستانی اروپای شرقی)


text:
# Cồn Vượt
Cồn Vượt hay bãi Vượt, là một cồn ven biển của huyện cù lao Tân Phú Đông, tỉnh Tiền Giang, Việt Nam.

## Tự nhiên
Cồn cũng như nhiều cồn ven biển khác của Tiền Giang, hình thành do quá trình bồi tụ phù sa rất mạnh diễn ra ở bờ biển, đoạn nằm giữa Cửa Tiểu và Cửa Đại. Hệ thống sông Mê Kông có lưu lượng nước và phù sa rất lớn đổ ra biển Đông qua các cửa sông lớn Cửa Đại, Cửa Tiểu và Soài Rạp, trong đó lượng phù sa khoảng 70 triệu tấn, phân phối cho hai nhánh chính là sông Tiền và sông Hậu, phần cửa sông Tiền được phù sa bồi đắp nên tiến ra biển 30–50 m mỗi năm. Do lượng nước sông đổ ra biển và thủy triều có mức tương đương nhau nên dòng chảy bị triệt tiêu, nhờ đó quá trình bồi lắng diễn ra.
Cồn Vượt chiều dài 10 km, ngang 3 km và cách bờ khoảng 10 km, độ cao đường bình độ từ -2,3 đến -6,1 mét. Cồn phát triển rất mạnh, đã mở rộng diện tích không ngừng, trong Quyết định 10/2006/QĐ-UBND phê duyệt "Chương trình bảo vệ và phát triển nguồn lợi thủy sản tỉnh Tiền Giang giai đoạn 2006 - 2010", diện tích cồn được ghi chú là 200 ha (2,0 km²) nhưng đến năm 2007 trong tài liệu Quy hoạch Vùng sản xuất giống nhuyễn thể khu vực ven biển Gò Công đến năm 2015, định hướng đến năm 2020 của Sở Nông nghiệp và Phát triển nông thôn Tiền Giang diện tích cồn là hơn 3.188 ha (31,88 km²), có phần đất ngập nước đã phủ lên vùng nước quản lý của tỉnh Bến Tre.
Cồn chỉ là một bãi bồi, ngập nước hoàn toàn và chỉ nổi lên khi thủy triều xuống. Khi thủy triều lên cồn chìm dưới mực nước biển 4 mét. Đây là nơi thuận lợi cho các loài nghêu sinh sống. Vùng nước có nhiều loài cá nước mặn, lợ như cá đối, cá đuối,...

## Kinh tế
Khoảng năm 2009, người dân địa phương đã bắt đầu nuôi nghêu thương phẩm tại đây. Trọng lượng nghêu nuôi ở Cồn Vượt có thể đạt đến 45 con/kg do môi trường sống thích hợp.
Chính quyền huyện Tân Phú Đông đánh giá Cồn Vượt có nhiều tiềm năng khai thác nuôi trồng, đánh bắt thủy sản và đã bắt đầu cho thuê các bãi. Việc nuôi nghêu cũng đã bắt đầu được định hướng theo mô hình kinh tế tập thể như: tổ hợp tác, hợp tác xã. Hợp tác xã Thủy sản Phú Tân khai thác nắm quyền khai thác các bãi đẻ của nghêu và sò giống khu vực cồn bãi huyện Tân Phú Đông, với doanh thu trung bình 13 tỷ đồng. Cồn được đánh giá là có tiềm năng sử dụng để nuôi nghêu hơn 1.200 ha, trong đó quy hoạch nuôi nghêu giống và tiềm năng du lịch sinh thái biển.
Vấn đề gây ảnh hưởng nghiêm trọng ngành nghêu địa phương là việc xảy ra tình trạng "nghêu tặc" và "sò tặc" cào bắt trái phép con giống để bán, tình trạng xảy ra ở cồn Vượt và cồn Ngang. Theo ước tính của chính quyền, lượng con giống bị thất thoát trị giá lên đến trên 20 tỷ đồng, gần gấp đôi sản lượng mà Hợp tác xã Thủy sản Phú Tân khai thác được.
Tháng 3 năm 2021, đoàn cán bộ lãnh đạo UBND huyện Tân Phú Đông do ông Bùi Thái Sơn – Bí thư Huyện ủy, Chủ tịch UBND huyện làm trưởng đoàn, cùng với đại diện các sở, ngành tỉnh Tiền Giang đã đến khảo sát cồn này.

wikiname: viwiki

title: Cồn Vượt

in_language: vi

wikitext:
{{Infobox Protected area1
 | name = Cồn Vượt
 | iucn_category =
 | photo =
 | photo_caption =
 | map = Vietnam
 | map_caption = Vị trí tại Việt Nam
 | locator_x =
 | locator_y =
 | location = miền Nam Việt Nam
 | nearest_city = [[Tân Phú Đông]], [[Tiền Giang]]
 | lat_degrees = 10
 | lat_minutes = 10
 | lat_seconds = 43
 | lat_direction = N
 | long_degrees = 106
 | long_minutes = 50
 | long_seconds = 25
 | long_direction = E
 | area = 31,88 km²
 | established =
 | visitation_num =
 | visitation_year =
 | governing_body =
}}
'''Cồn Vượt''' hay '''bãi Vượt''', là một cồn ven biển của huyện cù lao [[Tân Phú Đông]], tỉnh [[Tiền Giang]], Việt Nam.<ref>[http://tanphudong.tiengiang.gov.vn/style/2409831/data/136/Bando.pdf Map], ''tanphudong.tiengiang.gov.vn'', [https://web.archive.org/web/20201128015629/http://tanphudong.tiengiang.gov.vn/style/2409831/data/136/Bando.pdf Lưu trữ]</ref>

==Tự nhiên==
Cồn cũng như nhiều cồn ven biển khác của [[Tiền Giang]], hình thành do quá trình bồi tụ phù sa rất mạnh diễn ra ở bờ biển, đoạn nằm giữa Cửa Tiểu và Cửa Đại.<ref name="không còn như xưa"/> Hệ thống sông [[sông Mê Kông|Mê Kông]] có lưu lượng nước và phù sa rất lớn đổ ra [[biển Đông]] qua các cửa sông lớn Cửa Đại, Cửa Tiểu và Soài Rạp, trong đó lượng [[phù sa]] khoảng 70 triệu tấn, phân phối cho hai nhánh chính là [[sông Tiền]] và [[sông Hậu]], phần cửa sông Tiền được phù sa bồi đắp nên tiến ra biển 30–50 m mỗi năm. Do lượng nước sông đổ ra biển và [[thủy triều]] có mức tương đương nhau nên dòng chảy bị triệt tiêu, nhờ đó quá trình bồi lắng diễn ra.{{sfn|Sở Nông nghiệp và Phát triển nông thôn Tiền Giang (2007)|p=14}}

Cồn Vượt chiều dài 10 km, ngang 3 km và cách bờ khoảng 10 km,<ref name="không còn như xưa">{{Chú thích web|url=https://tuoitre.vn/cua-tieu-khong-con-nhu-xua-991144.htm|tiêu đề=Cửa Tiểu không còn như xưa|tác giả=Tân Đức, Yến Trinh|ngày=ngày 26 tháng 10 năm 2015|nhà xuất bản=báo Tuổi Trẻ|ngày truy cập=ngày 28 tháng 9 năm 2021|archive-date=2021-10-01|archive-url=https://web.archive.org/web/20211001040140/https://tuoitre.vn/cua-tieu-khong-con-nhu-xua-991144.htm|url-status=live}}</ref><ref name="khảo sát và đánh giá">{{Chú thích web|url=http://www.thtg.vn/tan-phu-dong-khao-sat-va-danh-gia-tiem-nang-con-ngang-con-vuot-xa-phu-tan/|tiêu đề=Tân Phú Đông khảo sát và đánh giá tiềm năng Cồn Ngang, Cồn Vượt, xã Phú Tân|tác giả=Hữu Dư|ngày=ngày 23 tháng 3 năm 2021|nhà xuất bản=Đài phát thanh truyền hình Tiền Giang|ngày truy cập=ngày 28 tháng 9 năm 2021|archive-date=2021-05-13|archive-url=https://web.archive.org/web/20210513073109/http://www.thtg.vn/tan-phu-dong-khao-sat-va-danh-gia-tiem-nang-con-ngang-con-vuot-xa-phu-tan/|url-status=live}}</ref> độ cao đường bình độ từ -2,3 đến -6,1 mét.{{sfn|Sở Nông nghiệp và Phát triển nông thôn Tiền Giang (2007)|p=15}} Cồn phát triển rất mạnh,<ref name="QUYẾT ĐỊNH 10/2006/QĐ-UBND"/> đã mở rộng diện tích không ngừng, trong ''Quyết định 10/2006/QĐ-UBND'' phê duyệt "Chương trình bảo vệ và phát triển nguồn lợi thủy sản tỉnh Tiền Giang giai đoạn 2006 - 2010", diện tích cồn được ghi chú là 200 ha (2,0 km²)<ref name="QUYẾT ĐỊNH 10/2006/QĐ-UBND">{{Chú thích web|url=https://hethongphapluat.com/quyet-dinh-10-2006-qd-ubnd-phe-duyet-chuong-trinh-bao-ve-va-phat-trien-nguon-loi-thuy-san-tinh-tien-giang-giai-doan-2006-2010-dinh-huong-den-nam-2020.html|tiêu đề=QUYẾT ĐỊNH 10/2006/QĐ-UBND: VỀ VIỆC PHÊ DUYỆT CHƯƠNG TRÌNH BẢO VỆ VÀ PHÁT TRIỂN NGUỒN LỢI THỦY SẢN TỈNH TIỀN GIANG GIAI ĐOẠN 2006 – 2010, ĐỊNH HƯỚNG ĐẾN NĂM 2020|tác giả=|ngày=|website=hethongphapluat.com|ngày truy cập=ngày 8 tháng 10 năm 2021|archive-date=2021-09-28|archive-url=https://web.archive.org/web/20210928142901/https://hethongphapluat.com/quyet-dinh-10-2006-qd-ubnd-phe-duyet-chuong-trinh-bao-ve-va-phat-trien-nguon-loi-thuy-san-tinh-tien-giang-giai-doan-2006-2010-dinh-huong-den-nam-2020.html|url-status=live}}</ref> nhưng đến năm 2007 trong tài liệu ''Quy hoạch Vùng sản xuất giống nhuyễn thể khu vực ven biển Gò Công đến năm 2015, định hướng đến năm 2020'' của Sở Nông nghiệp và Phát triển nông thôn Tiền Giang diện tích cồn là hơn 3.188 ha (31,88 km²),{{sfn|Sở Nông nghiệp và Phát triển nông thôn Tiền Giang (2007)|p=15}} có phần đất ngập nước đã phủ lên vùng nước quản lý của tỉnh [[Bến Tre]].<ref name="QUYẾT ĐỊNH 10/2006/QĐ-UBND"/>

Cồn chỉ là một bãi bồi, ngập nước hoàn toàn và chỉ nổi lên khi [[thủy triều]] xuống.<ref name="Tạp chí Mừng xuân"/> Khi thủy triều lên cồn chìm dưới mực nước biển 4 mét.<ref name="Tiềm năng kinh tế biển">{{Chú thích web|url=https://tuyengiaotiengiang.vn/news/Tuyen-truyen/Tiem-nang-kinh-te-bien-o-huyen-Tan-Phu-Dong-122/|tiêu đề=Tiềm năng kinh tế biển ở huyện Tân Phú Đông|tác giả=Hữu Dư|ngày=ngày 18 tháng 7 năm 2013|website=tuyengiaotiengiang.vn|ngày truy cập=ngày 28 tháng 9 năm 2021|archive-date=2021-10-01|archive-url=https://web.archive.org/web/20211001042125/https://tuyengiaotiengiang.vn/news/Tuyen-truyen/Tiem-nang-kinh-te-bien-o-huyen-Tan-Phu-Dong-122/|url-status=live}}</ref> Đây là nơi thuận lợi cho các loài [[nghêu]] sinh sống.<ref name="Tạp chí Mừng xuân">{{Chú thích web|url=http://skhcn.tiengiang.gov.vn/documents/73476/0/TS+KHCN+201902/0cc38157-7976-4a6b-b8fd-d799a8e2c327/preview|tiêu đề=Tạp chí Mừng xuân Kỷ Hợi 2019|tác giả=|ngày=|nhà xuất bản=Sở Khoa học và Công nghệ Tiền Giang|trang=7|ngày truy cập=ngày 28 tháng 9 năm 2021|archive-date=2021-10-01|archive-url=https://web.archive.org/web/20211001035508/http://skhcn.tiengiang.gov.vn/documents/73476/0/TS%20KHCN%20201902/0cc38157-7976-4a6b-b8fd-d799a8e2c327/preview|url-status=dead}}</ref><ref name="Từng bước khẳng định vị thế">{{Chú thích web|url=http://baoapbac.vn/kinh-te/201605/tan-phu-dong-tung-buoc-khang-dinh-vi-the-kinh-te-bien-676230/|tiêu đề=Tân Phú Đông: Từng bước khẳng định vị thế kinh tế biển|tác giả=Tân Phú|ngày=ngày 10 tháng 5 năm 2016|nhà xuất bản=báo Ấp Bắc|ngày truy cập=ngày 8 tháng 10 năm 2021|archive-date=2016-07-12|archive-url=https://web.archive.org/web/20160712115856/http://baoapbac.vn/kinh-te/201605/tan-phu-dong-tung-buoc-khang-dinh-vi-the-kinh-te-bien-676230/|url-status=live}}</ref> Vùng nước có nhiều loài cá nước mặn, lợ như [[cá đối]], [[cá đuối]],...<ref name="BVMT"/>

==Kinh tế==
Khoảng năm 2009, người dân địa phương đã bắt đầu nuôi nghêu thương phẩm tại đây.<ref name="Từng bước khẳng định vị thế"/><ref name="QUYẾT ĐỊNH 1172/QĐ-UBND">{{Chú thích web|url=https://vanbanphapluat.co/quyet-dinh-1172-qd-ubnd-chuong-trinh-phat-trien-thuy-san|tiêu đề=QUYẾT ĐỊNH 1172/QĐ-UBND: BAN HÀNH CHƯƠNG TRÌNH PHÁT TRIỂN THỦY SẢN CỦA TỈNH TIỀN GIANG GIAI ĐOẠN 2011 - 2015|tác giả=|ngày=ngày 4 tháng 5 năm 2011|website=vanbanphapluat.co|ngày truy cập=ngày 28 tháng 9 năm 2021|archive-date=2021-09-28|archive-url=https://web.archive.org/web/20210928181726/https://vanbanphapluat.co/quyet-dinh-1172-qd-ubnd-chuong-trinh-phat-trien-thuy-san|url-status=live}}</ref> Trọng lượng nghêu nuôi ở Cồn Vượt có thể đạt đến 45 con/kg do môi trường sống thích hợp.<ref name="Tiềm năng kinh tế biển"/>

Chính quyền huyện Tân Phú Đông đánh giá Cồn Vượt có nhiều tiềm năng khai thác nuôi trồng, đánh bắt [[thủy sản]]<ref name="BVMT">{{Chú thích web|url=https://vannghetiengiang.vn/news/Kinh-te/Tan-Phu-Dong-Gan-cong-tac-BVMT-voi-khai-thac-tiem-nang-kinh-te-bien-9735/|tiêu đề=Tân Phú Đông: Gắn công tác BVMT với khai thác tiềm năng kinh tế biển|tác giả=Hữu Dư|ngày=ngày 23 tháng 1 năm 2016|website=vannghetiengiang.vn|ngày truy cập=ngày 28 tháng 9 năm 2021|archive-date=2021-10-01|archive-url=https://web.archive.org/web/20211001041127/https://vannghetiengiang.vn/news/Kinh-te/Tan-Phu-Dong-Gan-cong-tac-BVMT-voi-khai-thac-tiem-nang-kinh-te-bien-9735/|url-status=live}}</ref> và đã bắt đầu cho thuê các bãi.<ref name="cho thuê">{{Chú thích web|url=http://tanphudong.tiengiang.gov.vn/chi-tiet-tin/?/thong-bao-ve-viec-tiep-tuc-nhan-on-tham-inh-nhu-cau-su-dung-at-cho-thue-at-mat-nuoc-ven-bien-khu-con-vuot-toa-lac-ap-con-cong-xa-phu-tan-huyen-tan-phu-ong-tinh-tien-giang/27409491|tiêu đề=Thông báo về việc tiếp tục nhận đơn thẩm định nhu cầu sử dụng đất (cho thuê đất) mặt nước ven biển (khu Cồn Vượt), tọa lạc ấp Cồn Cống, xã Phú Tân huyện Tân Phú Đông, tỉnh Tiền Giang|tác giả=|ngày=ngày 28 tháng 12 năm 2020|website=tanphudong.tiengiang.gov.vn|ngày truy cập=ngày 28 tháng 9 năm 2021|archive-date=2021-10-01|archive-url=https://web.archive.org/web/20211001042131/http://tanphudong.tiengiang.gov.vn/chi-tiet-tin/?%2Fthong-bao-ve-viec-tiep-tuc-nhan-on-tham-inh-nhu-cau-su-dung-at-cho-thue-at-mat-nuoc-ven-bien-khu-con-vuot-toa-lac-ap-con-cong-xa-phu-tan-huyen-tan-phu-ong-tinh-tien-giang%2F27409491|url-status=live}}</ref> Việc nuôi nghêu cũng đã bắt đầu được định hướng theo mô hình kinh tế tập thể như: tổ hợp tác, hợp tác xã.<ref name="Nghêu Tiền Giang">{{Chú thích web|url=https://gocong.org/ngheu-tien-giang-tiem-nang-va-phat-trien/|tiêu đề=Nghêu Tiền Giang: Tiềm năng và phát triển|tác giả=Trí Quang|ngày=|website=gocong.org|ngày truy cập=ngày 28 tháng 9 năm 2021|archive-date=2021-09-28|archive-url=https://web.archive.org/web/20210928181725/https://gocong.org/ngheu-tien-giang-tiem-nang-va-phat-trien/|url-status=live}}</ref> Hợp tác xã Thủy sản Phú Tân khai thác nắm quyền khai thác các bãi đẻ của nghêu và sò giống khu vực cồn bãi huyện Tân Phú Đông, với doanh thu trung bình 13 tỷ đồng.<ref name="Báo động thất thoát">{{Chú thích web|url=https://www.mard.gov.vn/Pages/tien-giang-bao-dong-that-thoat-nguon-loi-thuy-san-tai-bai-ngheu-so-giong-tan-phu-dong-4962.aspx|tiêu đề=Tiền Giang: Báo động thất thoát nguồn lợi thủy sản tại bãi nghêu sò giống Tân Phú Đông|tác giả=|ngày=ngày 14 tháng 9 năm 2010|website=mard.gov.vn|ngày truy cập=ngày 8 tháng 10 năm 2021|archive-date=2021-10-08|archive-url=https://web.archive.org/web/20211008060950/https://www.mard.gov.vn/Pages/tien-giang-bao-dong-that-thoat-nguon-loi-thuy-san-tai-bai-ngheu-so-giong-tan-phu-dong-4962.aspx|url-status=live}}</ref> Cồn được đánh giá là có tiềm năng sử dụng để nuôi nghêu hơn 1.200 ha,<ref name="Tiềm năng sản xuất">{{Chú thích web|url=http://skhcn.tiengiang.gov.vn/-/nhan-hieu-chung-nhan-go-cong-cho-san-pham-ngheu-tiem-nang-san-xuat-va-cung-ung-thi-truong-|tiêu đề=Nhãn hiệu chứng nhận Gò Công cho sản phẩm nghêu - Tiềm năng sản xuất và cung ứng thị trường.|tác giả=|ngày=|website=skhcn.tiengiang.gov.vn|ngày truy cập=ngày 28 tháng 9 năm 2021|archive-date=2021-03-03|archive-url=https://web.archive.org/web/20210303123214/http://skhcn.tiengiang.gov.vn/-/nhan-hieu-chung-nhan-go-cong-cho-san-pham-ngheu-tiem-nang-san-xuat-va-cung-ung-thi-truong-|url-status=live}}</ref> trong đó quy hoạch nuôi nghêu giống<ref name="Từng bước khẳng định vị thế"/> và tiềm năng du lịch sinh thái biển.<ref name="Gò Công - tiềm năng và cơ hội">{{Chú thích web|url=http://baoapbac.vn/van-hoa-nghe-thuat/201509/go-cong-tiem-nang-va-co-hoi-phat-trien-du-lich-sinh-thai-bien-638797/|tiêu đề=Gò Công - tiềm năng và cơ hội phát triển du lịch sinh thái biển|tác giả=Tấn Phong|ngày=ngày 30 tháng 9 năm 2015|nhà xuất bản=báo Ấp Bắc|ngày truy cập=ngày 8 tháng 10 năm 2021|archive-date=2021-10-08|archive-url=https://web.archive.org/web/20211008055245/http://baoapbac.vn/van-hoa-nghe-thuat/201509/go-cong-tiem-nang-va-co-hoi-phat-trien-du-lich-sinh-thai-bien-638797/|url-status=live}}</ref>

Vấn đề gây ảnh hưởng nghiêm trọng ngành nghêu địa phương là việc xảy ra tình trạng "nghêu tặc" và "sò tặc" cào bắt trái phép con giống để bán, tình trạng xảy ra ở cồn Vượt và [[cồn Ngang]]. Theo ước tính của chính quyền, lượng con giống bị thất thoát trị giá lên đến trên 20 tỷ đồng, gần gấp đôi sản lượng mà Hợp tác xã Thủy sản Phú Tân khai thác được.<ref name="Báo động thất thoát"/>

Tháng 3 năm 2021, đoàn cán bộ lãnh đạo UBND huyện Tân Phú Đông do ông Bùi Thái Sơn – Bí thư Huyện ủy, Chủ tịch UBND huyện làm trưởng đoàn, cùng với đại diện các sở, ngành tỉnh Tiền Giang đã đến khảo sát cồn này.<ref name="khảo sát và đánh giá"/>

==Tham khảo==
{{tham khảo|30em}}
==Thư mục==
*{{Chú thích sách|tiêu đề=Quy hoạch Vùng sản xuất giống nhuyễn thể khu vực ven biển Gò Công đến năm 2015, định hướng đến năm 2020|tác giả=|năm=2007|nhà xuất bản=Sở Nông nghiệp và Phát triển nông thôn Tiền Giang|url=https://drive.google.com/file/d/1x1mXtmFSIyk0s4t29fCbPjnF9-bu4jlN/view}}
==Liên kết ngoài==

{{Sơ khai Đồng Tháp}}

title: Cồn Vượt

Vị trí: miền Nam Việt Nam

Thành phố gần nhất: Tân Phú Đông, Tiền Giang