text:
# Fernando Martínez Laínez
Fernando Martínez Laínez (Barcelona, 1941) es un escritor, periodista y novelista español.

## Biografía
Nació en Barcelona, en 1941. Realizó estudios en la Universidad Complutense de Madrid donde se graduó como doctor en Ciencias de la Información. Durante su trayectoria laboral ha ejercido como redactor en jefe de la Agencia EFE en varios países, entre ellos, Gran Bretaña, Cuba, Unión Soviética y Argentina; en esta agencia estuvo por casi 20 años. También ha colaborado en varias revistas de divulgación científica como GEO, Tiempo de historia, Diálogo Europeo, la revista Española de Defensa e Historia y Vida donde ha sido columnista, además de haber dirigido la publicación Villa de Madrid, y ejercer como redactor en varios diarios diarios y periódicos como ABC. Durante un tiempo trabajó como director de varios programas en la Radio Nacional de España y reportero y guionista en la Corporación de Radio y Televisión Española, donde cubrió temas relacionados con política internacional, de sucesos y literarios.
Se le considera un escritor dinámico. Ha escrito sobre historia, la crónica social, investigación y viajes, narrativa, autor de libros de entrevistas y biografías, entre otros temas, aunque se especializa en la novela policíaca en el que se adentró a finales de la década de 1970. Además ha contribuido con la divulgación histórica del Siglo de Oro y el Mundo de los Tercios. En 1982 estuvo nominado al Premio Planeta por su novela Destruyan a Anderson, trabajó que se basó en «la narración de diversos atentados terroristas en Madrid, en conexión con diversas redes de los servicios secretos de distintos países». En 2001 obtuvo el premio Grandes Viajeros con su novela Tras los pasos de Drácula, por su «temática original y la actualidad del escenario en que se desarrolla»; Martínez Laínez se trasladó a Rumania donde recopiló información para esta novela.
Martínez Laínez es miembro y asociado de honor de la Asociación de la Prensa de Madrid, y miembro de la Asociación Internacional de Escritores Policíacos. Forma parte de la primera generación de escritores de la novela de crímenes en España.

## Obras
Algunas obras de Fernando Martínez Laínez:
- 2022: Luna de Cuervos
- 2021: Espías del Imperio
- 2018: Las Lanzas
- 2016: Fernando el Católico. Crónica de un reinado
- 2015: El Náufrago de la Gran Armada
- 2010: Los libros de plomo
- 2007: Una pica en Flandes
- 2005: El rey del Maestrazgo
- 2005: El enigma de la Gioconda
- 2004: Escritores espías
- 2003: Embajada a Samarcanda.[12]
- 2001: Tras los pasos de Drácula

## Premios y nominaciones
Premios y nominaciones obtenidos por Martínez Laínez:
- 2019: Premio Letras del Mediterráneo, El canto de la pardala.[13]
- 2007: Premio Algaba, Como lobos hambrientos.
- 2001: Premio Grandes Viajeros, Tras los pasos de Drácula.
- 1995: Premio Rodolfo Walsh, Sin piedad.
- 1992: Premio Rodolfo Walsh, Candelas. Crónica de un bandido.
- 1991: Nominado al Premio Café Gijón.
- 1982: Nominado al Premio Planeta, Destruyan a Anderson.

wikiname: eswiki

title: Fernando Martínez Laínez

in_language: es

wikitext:
{{Ficha de persona
|cabecera            = no
|nombre              = Fernando Martínez Laínez
|fecha de nacimiento = 1941
|lugar de nacimiento = [[Barcelona]], [[España]]
|educación           = [[Universidad Complutense de Madrid]]
|ocupación           = Escritor, periodista y novelista
|afiliaciones        = [[Asociación de la Prensa de Madrid]]
|premios             = [[Premio Rodolfo Walsh]]
}}
'''Fernando Martínez Laínez''' ([[Barcelona]], 1941) es un escritor, periodista y novelista español.

== Biografía ==
Nació en Barcelona, en 1941. Realizó estudios en la [[Universidad Complutense de Madrid]] donde se graduó como doctor en [[Ciencia de la información|Ciencias de la Información]].<ref>[https://www.eldiarioalerta.com/articulo/agencias/aragon-escritor-fernando-martinez-lainez-clausura-ciclo-aragon-novela-organizado-fundacion-ibercaja/20211123182507323078.html El escritor Fernando Martínez Laínez clausura el ciclo 'Un Aragón de novela', organizado por Fundación Ibercaja] Periódico ''[[Alerta (periódico)|Alerta]]''. Consultado el 4 de febrero de 2022.</ref> Durante su trayectoria laboral ha ejercido como redactor en jefe de la [[Agencia EFE]] en varios países, entre ellos, Gran Bretaña, [[Cuba]], Unión Soviética y [[Argentina]];<ref name="RRTUL">[https://www.ieturolenses.org/revista_turia/index.php/actualidad_turia/por-la-senda-de-galdos Por la senda de Galdós] Revista cultural ''Tulia''. Consultado el 4 de febrero de 2022.</ref> en esta agencia estuvo por casi 20 años. También ha colaborado en varias revistas de [[divulgación científica]] como ''[[GEO (revista)|GEO]]'', ''Tiempo de historia'', ''Diálogo Europeo'', la revista ''Española de Defensa'' e ''[[Historia y Vida]]'' donde ha sido [[columnista]], además de haber dirigido la publicación ''[[Villa de Madrid (revista)|Villa de Madrid]]'',{{harvnp|Valles Calatrava|1991|p=121}} y ejercer como redactor en varios diarios diarios y periódicos como ''[[ABC (periódico)|ABC]]''.<ref name=RRTUL/> Durante un tiempo trabajó como director de varios programas en la [[Radio Nacional de España]] y reportero y guionista en la [[RTVE|Corporación de Radio y Televisión Española]],<ref name=RRTUL/> donde cubrió temas relacionados con política internacional, de sucesos y literarios.

Se le considera un escritor dinámico.<ref>[https://www.edu365.cat/eso/castella/lecturas/tapiz/escrito.htm El tapiz de Bayeux] [[Generalidad de Cataluña]]. Consultado el 4 de febrero de 2022.</ref> Ha escrito sobre historia, la crónica social, investigación y viajes, narrativa, autor de libros de entrevistas y biografías, entre otros temas, aunque se especializa en la [[novela policíaca]] en el que se adentró a finales de la década de 1970.{{harvnp|Cardinale|2009|p=203}} Además ha contribuido con la divulgación histórica del [[Siglo de Oro]] y el Mundo de los Tercios.<ref>[https://www.planetadelibros.com.co/autor/fernando-martinez-lainez/000001337 Fernando Martínez Laínez] [[Editorial Planeta]]. Consultado el 4 de febrero de 2022.</ref> En 1982 estuvo nominado al [[Premio Planeta]] por su novela ''Destruyan a Anderson'', trabajó que se basó en «la narración de diversos atentados terroristas en Madrid, en conexión con diversas redes de los servicios secretos de distintos países».<ref>[https://elpais.com/diario/1982/10/14/cultura/403398006_850215.html El jurado del Premio Planeta ha escogido a cinco finalistas] Periódico ''[[El País]]''. Consultado el 4 de febrero de 2022.</ref> En 2001 obtuvo el premio Grandes Viajeros con su novela ''Tras los pasos de Drácula'', por su «temática original y la actualidad del escenario en que se desarrolla»;<ref name=RRRF/> Martínez Laínez se trasladó a [[Rumania]] donde recopiló información para esta novela.<ref name="RRRF">[https://www.europapress.es/cultura/libros-00132/noticia-martinez-lainez-desenmascara-mito-realidad-novela-pasos-dracula-premio-grandes-viajeros-2001-20011204140233.html Martínez Laínez desenmascara mito y realidad en su novela 'Tras los pasos de Drácula', Premio Grandes Viajeros 2001] Agencia de noticias [[Europa Press]]. Consultado el 4 de febrero de 2022.</ref>

Martínez Laínez es miembro y asociado de honor de la [[Asociación de la Prensa de Madrid]],<ref>[https://www.apmadrid.es/festividad-de-san-francisco-de-sales-2019/ Festividad de San Francisco de Sales 2019] Asociación de la Prensa de Madrid. Consultado el 4 de febrero de 2022.</ref> y miembro de la [[Asociación Internacional de Escritores Policíacos]].<ref name="LUNE">José Luis Muñoz. [http://otrolunes.com/archivos/16-20/?hemeroteca/numero-16/sumario/librario/a-cargo-de-recaredo-veredas/los-libros-de-plomo-fernando-martnez-lanez.html Una novela coral] ''Otro Lunes''. Revista hispanoamericana de cultura. Consultado el 4 de febrero de 2022.</ref> Forma parte de la primera generación de escritores de la novela de crímenes en España.<ref>Gustavo Forero Quintero, Juan Guillermo Gómez García, Óscar E Montoya Guerra, Esteban Arango, Marta Sanz, Alberto Fonseca, Juan Felipe Rivera P, Mónica Marcela Ardila Vanegas, María Angélica Casadiegos Aponte, María Victoria Echeverri García, Verónica Villa Agudelo, María del Mar Delgado Ricci, Shelley Godsland. ''República, violencia y género en la novela de crímenes''. Siglo del Hombre Editores, 2019. pp. 107. {{ISBN|9789586655835}}.</ref>

== Obras ==
Algunas obras de Fernando Martínez Laínez:
{{lista de columnas |2|
* 2022: ''Luna de Cuervos''
* 2021: ''Espías del Imperio''
* 2018: ''Las Lanzas''
* 2016: ''Fernando el Católico. Crónica de un reinado''
* 2015: ''El Náufrago de la Gran Armada''
* 2010: ''Los libros de plomo''
* 2007: ''Una pica en Flandes''
* 2005: ''El rey del Maestrazgo''
* 2005: ''El enigma de la Gioconda''
* 2004: ''Escritores espías''
* 2003: ''Embajada a Samarcanda''.<ref>Álvaro del Corral (28 de marzo de 2003). [https://www.lavozdegalicia.es/noticia/espana/2003/03/28/martinez-lainez-novela-historico-viaje-embajada-samarcanda/0003_1577332.htm Martínez Laínez novela un histórico viaje en «Embajada a Samarcanda»] Periódico ''[[La Voz de Galicia]]''. Consultado el 4 de febrero de 2022.</ref>
* 2001: ''Tras los pasos de Drácula''
}}

== Premios y nominaciones ==
Premios y nominaciones obtenidos por Martínez Laínez:<ref name=RRTUL/><ref name=LUNE/>
* 2019: Premio Letras del Mediterráneo, ''El canto de la pardala''.<ref>[https://www.elmundo.es/comunidad-valenciana/castellon/2019/09/27/5d8e0e1bfc6c83e8238b4589.html Anna Casanovas, Martínez Laínez, Marin Ledun y Marta Robles reciben el Letras del Mediterráneo 2019] Periódico ''[[El Mundo (España)|El Mundo]]''. Consultado el 4 de febrero de 2022.</ref>
* 2007: Premio Algaba, ''Como lobos hambrientos''.
* 2001: Premio Grandes Viajeros, ''Tras los pasos de Drácula''.
* 1995: [[Premio Rodolfo Walsh]], ''Sin piedad''.
* 1992: [[Premio Rodolfo Walsh]], ''Candelas. Crónica de un bandido''.
* 1991: Nominado al [[Premio Café Gijón]].
* 1982: Nominado al [[Premio Planeta]], ''Destruyan a Anderson''.

== Referencias ==
{{listaref|2}}

== Bibliografía ==
* {{cita libro |nombre=José R. |apellidos=Valles Calatrava |título=La novela criminal española |editorial= Universidad de Granada |año= 1991 |isbn= 9788433814890 |idioma= }}
* {{cita libro |nombre= Rosa |apellidos=Cardinale |título=El bandolero español entre la leyenda y la vida real: calas en configuraciones del bandolero en textos paradigmáticos de los siglos XVII-XX |editorial= Verbum Editorial |año= 2009 |isbn= 9788479624675 |idioma= }}

{{NF|1941||Martínez Laínez, Fernando}}
[[Categoría:Escritores de Barcelona]]
[[Categoría:Periodistas de Barcelona]]
[[Categoría:Novelistas de España del siglo XX]]

title: Información personal

Nacimiento: 1941 · Barcelona, España

title: Educación

Educación: Universidad Complutense de Madrid

title: Información profesional

Ocupación: Escritor, periodista y novelista

Afiliaciones: Asociación de la Prensa de Madrid

Distinciones: Premio Rodolfo Walsh


text:
# 渋沢寿一
渋沢 寿一（しぶさわ じゅいち、旧字体：澁澤 壽一、1952年11月8日 - ）は、日本の農学者、教育者。東京農業大学大学院修了。農学博士。NPO法人共存の森ネットワーク理事長。
渋沢栄一と植村澄三郎のひ孫。父は栄一の三男である渋沢正雄の長男・渋沢正一で、母は澄三郎の長男である植村甲午郎の長女・和子。
叔母に鮫島純子、又従兄弟に渋沢雅英（渋沢家当主、渋沢栄一記念財団初代理事長、MRAハウス理事）、親戚に渋沢田鶴子。娘に渋沢星（日本画家）。
渋沢は1952年（昭和27年）11月8日、渋沢正一・和子夫妻の間の長男として東京都世田谷区に生まれた。曾祖父・栄一については、渋沢が生まれた時には既に故人で、父から栄一にまつわるエピソードを伝え聞く機会もほとんどなかったため「私にとって栄一は歴史上の人物という認識で、そういう意味では皆さんと知識量もそう変わらないかもしれません」と講演でたびたび語っている。やがて東京農業大学に進学し、大学院博士課程を修了し、農学博士となった。
その後、渋沢は1980年にJICA専門家としてパラグアイに赴任した。農学博士としては、長崎オランダ村、ハウステンボス設立にも尽力している。また、父・正一の従兄である渋沢敬三のことを尊敬していることから、敬三や宮本常一の考えを引き継いだ民俗学的な活動にも熱心で、森・海・川など自然の中で生きてきた名人を高校生が取材する「聞き書き甲子園」を主催するNPO共存の森ネットワーク理事長や、行政・企業・NPO共済の人材育成プログラム「なりわい塾」の塾長などを歴任している。
NPO法人ちんじゅの森理事、オフィスキ・ツ・ネ代表の中尾伊早子は、1995年頃、シンポジウムで一緒になった神職を介して渋沢と知り合ったが、自身とは9歳しか歳が違わない渋沢の第一印象を「とてもお年を召した方だと思った。語り方がとても上品で穏やかで、私の30数年の人生で、会ったことのない種類の人であった」と評している。それ以降、中尾は渋沢のマネージャーとしても活動している。
親交の深い人物としては、冒険家の荻田泰永、人類学者の山極寿一らがいる。また、歌手の相川七瀬は、國學院大學において渋沢の講義を履修しており、渋沢の著書に帯コメントを寄せるなど、様々な形で交流を続けている。

## 系図
「渋沢氏#系図」を参照

## 出演

### テレビ番組
- はじめまして!一番遠い親戚さん（2023年8月15日、日本テレビ系列） - 尾上松也の親戚として。

### ラジオ
- 今週のスゴい人（2024年8月17日、文化放送）

wikiname: jawiki

title: 渋沢寿一

in_language: ja

wikitext:
{{特筆性|date=2023年7月}}
'''渋沢 寿一'''（しぶさわ じゅいち、{{旧字体|'''澁澤 壽一'''}}、[[1952年]][[11月8日]]<ref>『人事興信録 第25版 上』（人事興信所、1969年）し69頁</ref> - ）は、[[日本]]の[[農学者]]、[[教育|教育者]]。[[東京農業大学]]大学院修了。[[農学]][[博士]]。[[NPO]]法人共存の森ネットワーク理事長。

[[渋沢栄一]]と[[植村澄三郎]]の[[続柄|ひ孫]]。[[父親|父]]は栄一の三男である[[渋沢正雄]]の長男・[[渋沢正一]]で、[[母親|母]]は澄三郎の長男である[[植村甲午郎]]の長女・和子。

[[おば|叔母]]に[[鮫島純子]]、[[続柄|又従兄弟]]に[[渋沢雅英]]（渋沢家当主、[[渋沢栄一記念財団]]初代理事長、MRAハウス理事）、[[続柄|親戚]]に[[渋沢田鶴子]]。娘に渋沢星（日本画家）<ref>{{Cite web |title=本誌表紙絵／儚くも可憐な 「澁澤星ワールド」 |url=https://facta.co.jp/article/202207018.html |website=FACTA ONLINE |access-date=2024-04-22 |language=ja}}</ref>。

渋沢は1952年（昭和27年）11月8日、渋沢正一・和子夫妻の間の長男として[[東京都]][[世田谷区]]に生まれた。曾祖父・栄一については、渋沢が生まれた時には既に故人で、父から栄一にまつわるエピソードを伝え聞く機会もほとんどなかったため「私にとって栄一は歴史上の人物という認識で、そういう意味では皆さんと知識量もそう変わらないかもしれません」と講演でたびたび語っている。やがて[[東京農業大学]]に進学し、[[大学院]]博士課程を修了し、[[博士（農学）|農学博士]]となった。

その後、渋沢は[[1980年]]に[[国際協力機構|JICA]]専門家として[[パラグアイ]]に赴任した。農学博士としては、[[長崎オランダ村]]、[[ハウステンボス]]設立にも尽力している。また、父・[[渋沢正一|正一]]の従兄である[[渋沢敬三]]のことを尊敬していることから、敬三や[[宮本常一]]の考えを引き継いだ[[民俗学]]的な活動にも熱心で、森・海・川など自然の中で生きてきた名人を高校生が取材する「聞き書き甲子園」を主催するNPO共存の森ネットワーク理事長や、行政・企業・NPO共済の人材育成プログラム「なりわい塾」の塾長などを歴任している。

NPO法人ちんじゅの森理事、オフィスキ・ツ・ネ代表の中尾伊早子は、[[1995年]]頃、シンポジウムで一緒になった[[神職]]を介して渋沢と知り合ったが、自身とは9歳しか歳が違わない渋沢の第一印象を「とてもお年を召した方だと思った。語り方がとても上品で穏やかで、私の30数年の人生で、会ったことのない種類の人であった」と評している<ref>{{Cite web |title=澁澤寿一さんのこと｜中尾伊早子 |url=https://note.com/kitsune135/n/n13698bc78e89 |website=note（ノート） |date=2021-04-11 |access-date=2024-11-24 |language=ja}}</ref>。それ以降、中尾は渋沢の[[マネージャー]]としても活動している。

親交の深い人物としては、[[冒険家]]の[[荻田泰永]]、[[人類学|人類学者]]の[[山極壽一|山極寿一]]らがいる。また、[[歌手]]の[[相川七瀬]]は、[[國學院大學]]において渋沢の講義を履修しており、渋沢の著書に帯コメントを寄せるなど、様々な形で交流を続けている<ref>{{Cite web |title=相川七瀬『人は自然の一部である』 |url=https://ameblo.jp/hikarinomi11/entry-12810625759.html |website=相川七瀬オフィシャルブログ「ヒカリノミ」Powered by Ameba |access-date=2024-03-06 |language=ja}}</ref>。

== 系図 ==
''　　「''[[渋沢氏#系図]]''」を参照''

== 出演 ==

=== テレビ番組 ===

* [[はじめまして!一番遠い親戚さん]]（2023年8月15日、[[日本テレビ系列]]） - [[尾上松也 (2代目)|尾上松也]]の親戚として。

=== ラジオ ===

* 今週のスゴい人（2024年8月17日、[[文化放送]]）

== 脚注==
<references />

{{DEFAULTSORT:しふさわ しゆいち}}
[[Category:日本の農学者]]
[[Category:国際協力機構の人物]]
[[Category:農学博士取得者]]
[[Category:渋沢子爵家|しゆいち]]
[[Category:東京農業大学出身の人物]]
[[Category:東京都出身の人物]]
[[Category:1952年生]]
[[Category:存命人物]]


text:
# Teacher's Pet (serie de televisión)
Teacher's Pet (La mascota de la clase en Hispanoamérica, y Este perro es un crack en España) es una serie animada de televisión estadounidense producida por Walt Disney Television Animation y dirigida por Timothy Björklund.
La serie presenta la historia de un niño de nueve años y su perro que se disfraza de niño. Fue creada por Gary Baseman —el diseñador artístico del juego de mesa Cranium— Bill Steinkellner y Cheri Steinkellner, se transmitió por el bloque Disney's One Saturday Morning de ABC en Estados Unidos y luego en Toon Disney, desde 2000 hasta 2002. Esta caricatura ganó tres premios Emmy: dos por mejor serie animada, y uno por actor de voz (Nathan Lane).

## Resumen
La serie sigue a Leonard Helperman, un niño de nueve años en cuarto grado quien vive con miedo porque su madre, Mary Helperman es su maestra. Debido a esto, a menudo lo molestan y lo llaman la "mascota de la maestra", pero él quiere ser considerado normal. Mientras tanto, su perro Spot extraña a Leonard mientras está en la escuela, y anhela ser un niño humano. Entonces, el primer día del año escolar, decide venir a clase disfrazado de un nuevo estudiante llamado Scott Leadready II que rápidamente se convierte en el niño más genial y soñador de la escuela. Sin embargo, Leonard finalmente descubre su secreto. Aunque desaprueba esto al principio, permite que Spot venga a la escuela.

## Reparto
| Personaje                  | Actor de voz original (Estados Unidos) | Actor de doblaje (Hispanoamérica) |
| -------------------------- | -------------------------------------- | --------------------------------- |
| Scott "Spot" Lapizsuave II | Nathan Lane                            | Luis Alfonso Mendoza              |
| Leonard Helperman          | Shaun Fleming                          | Claudio Velázquez                 |
| Mary Lou Helperman         | Debra Jo Rupp                          | Andrea Coto                       |
| Señor Jolly                | David Odgen Stiers                     | César Filio                       |
| Ian Wazselewski            | Rob Paulsen                            | César Filio                       |
| Niño Bonito                | Jerry Stilen                           | Ricardo Hill                      |
| Director Estricter         | Wallace Shawn                          | Jesse Conde                       |

## Premios y nominaciones
| Año  | Premio                            | Categoría                                                                                | Nominados          | Resultado | Referencia |
| ---- | --------------------------------- | -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------- | ------------------ | --------- | ---------- |
| 2001 | Premios Daytime Emmy              | Mejor intérprete en un programa animado                                                                                | Nathan Lane        | Ganador   |            |
| 2001 | British Academy Children's Awards | Mejor programación infantil internacional                                                                                | Teacher's Pet      | Ganador   | [ 3 ]      |
| 2001 | Premios Annie                     | Logro sobresaliente en una producción de televisión animada diurna                                                         | Teacher's Pet      | Nominado  | [ 4 ]      |
| 2001 | Premios Annie                     | Logro individual sobresaliente para diseño de producción en una producción animada de televisión                           | Gary Baseman       | Nominado  | [ 4 ]      |
| 2001 | Premios Annie                     | Logro individual sobresaliente para la actuación de voz de un intérprete masculino en una producción animada de televisión | David Ogden Stiers | Nominado  | [ 4 ]      |
| 2002 | Premios Daytime Emmy              | Programa animado excepcional de clase especial                                                                             | Teacher's Pet      | Ganador   |            |
| 2002 | Premios Daytime Emmy              | Persona sobresaliente en animación                                                                                | Chuck Klein        | Ganador   |            |
| 2003 | Premios Daytime Emmy              | Programa animado excepcional de clase especial                                                                             | Teacher's Pet      | Ganador   |            |
| 2003 | Premios Daytime Emmy              | Persona sobresaliente en animación                                                                                | Gary Baseman       | Ganador   |            |

## Película
El 16 de enero de 2004, Walt Disney Pictures produjo un largometraje animado para los cines basado en la serie, simplemente titulado Teacher's Pet. Originalmente planeado para ser lanzado en septiembre de 2003, sirve como el final de la continuidad de la serie.
Cuando Spot ve a un científico loco en la televisión que puede convertir animales en humanos, él ve esto como una oportunidad para convertirse en un niño de verdad. Sin embargo, cuando Spot se vuelve humano, pronto se da cuenta de que la experiencia no es lo que él pensó después de todo. La mayoría de los actores de voz de la serie repitieron sus papeles para la película. El estreno resultó ser un fracaso de taquilla, solo devolvió más de la mitad de su presupuesto.

title: Teacher's Pet (serie de televisión)

wikitext:
{{Ficha de programa de televisión
| tipo = 1
| título = Teacher's Pet
| imagen =
| tamaño de imagen =
| pie de imagen =
| creador = [[Gary Baseman]]
[[Bill Steinkellner]]
[[Cheri Steinkellner]]
| voces = [[Nathan Lane]]
[[Shaun Fleming]]
[[Debra Jo Rupp]]
[[David Odgen Stiers]]
[[Rob Paulsen]]
[[Jerry Stilen]]
[[Wallace Shawn]]
| país de origen = [[Estados Unidos]]
| idioma = [[Idioma inglés|Inglés]]
|num temporadas = 2
|num episodios = 39
| primera emisión = 9 de septiembre de 2000
| última emisión = 10 de mayo de 2002
| empresa productora = [[Disney Television Animation|Walt Disney Television Animation]]
| otras cadenas = {{bandera|UNASUR}} [[Disney Channel (Latinoamérica)|Disney Channel Latinoamérica]] {{bandera|UNASUR}} [[Disney Junior (Latinoamerica)|Disney Junior]]
}}

'''''Teacher's Pet''''' ('''''La mascota de la clase''''' en [[Hispanoamérica]], y '''''Este perro es un crack''''' en [[España]]<ref name="Disney Channel Vertele">{{cita web|título=Disney Channel España presenta su nueva temporada|url=http://vertele.eldiario.es/verteletv/actualidad/Disney-Channel-Espana-presenta-temporada_0_187781223.html|editorial=eldiario.es|fecha=18 de septiembre de 2001|sitioweb=[http://vertele.eldiario.es/ vertele! Lo sabemos todo antes]}}</ref>) es una [[Serie de dibujos animados|serie animada de televisión]] estadounidense producida por [[Disney Television Animation|Walt Disney Television Animation]] y dirigida por [[Timothy Björklund]].

La serie presenta la historia de un niño de nueve años y su perro que se disfraza de niño.<ref>{{cite news|title= Mira quién está aprendiendo ahora: Teacher's Pet|work= LA Times|date=9 de septiembre de 2000|idioma=en|url= http://articles.latimes.com/2000/sep/09/entertainment/ca-18334|accessdate=28 de mayo de 2014}}</ref> Fue creada por [[Gary Baseman]] —el diseñador artístico del juego de mesa [[Cranium (juego de mesa)|Cranium]]— [[Bill Steinkellner y Cheri Steinkellner]], se transmitió por el bloque ''Disney's One Saturday Morning'' de [[American Broadcasting Company|ABC]] en Estados Unidos y luego en [[Toon Disney]], desde 2000 hasta 2002. Esta caricatura ganó tres premios Emmy: dos por mejor serie animada, y uno por actor de voz (Nathan Lane).

== Resumen ==
La serie sigue a Leonard Helperman, un niño de nueve años en cuarto grado quien vive con miedo porque su madre, Mary Helperman es su maestra. Debido a esto, a menudo lo molestan y lo llaman la "mascota de la maestra", pero él quiere ser considerado normal. Mientras tanto, su perro Spot extraña a Leonard mientras está en la escuela, y anhela ser un niño humano. Entonces, el primer día del año escolar, decide venir a clase disfrazado de un nuevo estudiante llamado Scott Leadready II que rápidamente se convierte en el niño más genial y soñador de la escuela. Sin embargo, Leonard finalmente descubre su secreto. Aunque desaprueba esto al principio, permite que Spot venga a la escuela.

== Reparto ==
{| class="wikitable"
|-
! Personaje !! Actor de voz original
(Estados Unidos) {{bandera|Estados Unidos}} !! Actor de doblaje
(Hispanoamérica) {{bandera|México}}
|-
| Scott "Spot" Lapizsuave II || Nathan Lane || [[Luis Alfonso Mendoza]]
|-
| Leonard Helperman || Shaun Fleming || Claudio Velázquez
|-
| Mary Lou Helperman || Debra Jo Rupp || Andrea Coto
|-
| Señor Jolly || David Odgen Stiers || rowspan="2" |César Filio
|-
| Ian Wazselewski || Rob Paulsen
|-
| Niño Bonito || Jerry Stilen || [[Ricardo Hill]]
|-
| Director Estricter || Wallace Shawn || Jesse Conde
|}

== Episodios ==
{{AP|Anexo:Episodios de La Mascota de la Clase}}

== Premios y nominaciones ==
{| class="wikitable"
|+
!Año
!Premio
!Categoría
!Nominados
!Resultado
!Referencia
|-
|rowspan="5"|2001
|[[Premios Daytime Emmy]]
|Mejor intérprete en un programa animado
|[[Nathan Lane]]
|{{Celda|Ganador}}
|
|-
|[[British Academy Children's Awards]]
|Mejor programación infantil internacional
|''Teacher's Pet''
|{{Celda|Ganador}}
|<ref>{{cite web|url=http://awards.bafta.org/award/2001/childrens/international|title=BAFTA Awards {{!}} Children's {{!}} International in 2001|accessdate=28 de mayo de 2014}}</ref>
|-
|rowspan="3"|[[Premios Annie]]
|Logro sobresaliente en una producción de televisión animada diurna
|''Teacher's Pet''
|{{Celda|Nominado}}
|<ref name="annie">{{cite web|url=http://annieawards.org/29th-annie-awards|title=Annie Awards: 29th Annie Awards|accessdate=28 de mayo de 2014}}</ref>
|-
|Logro individual sobresaliente para diseño de producción en una producción animada de televisión
|Gary Baseman
|{{Celda|Nominado}}
|<ref name="annie"/>
|-
|Logro individual sobresaliente para la actuación de voz de un intérprete masculino en una producción animada de televisión
|David Ogden Stiers
|{{Celda|Nominado}}
|<ref name="annie"/>
|-
|rowspan="2"| 2002
|rowspan="2"| Premios Daytime Emmy
|Programa animado excepcional de clase especial
| ''Teacher's Pet''
|{{Celda|Ganador}}
|
|-
|Persona sobresaliente en animación
| Chuck Klein
|{{Celda|Ganador}}
|
|-
|rowspan="2"| 2003
|rowspan="2"| Premios Daytime Emmy
|Programa animado excepcional de clase especial
|''Teacher's Pet''
|{{Celda|Ganador}}
|
|-
| Persona sobresaliente en animación
| Gary Baseman
| {{Celda|Ganador}}
|}

== Película ==
El 16 de enero de 2004, [[Walt Disney Pictures]] produjo un largometraje animado para los cines basado en la serie, simplemente titulado [[Teacher's Pet (película de 2004)|Teacher's Pet]]. Originalmente planeado para ser lanzado en septiembre de 2003, sirve como el final de la continuidad de la serie.

Cuando Spot ve a un científico loco en la televisión que puede convertir animales en humanos, él ve esto como una oportunidad para convertirse en un niño de verdad. Sin embargo, cuando Spot se vuelve humano, pronto se da cuenta de que la experiencia no es lo que él pensó después de todo. La mayoría de los actores de voz de la serie repitieron sus papeles para la película. El estreno resultó ser un fracaso de taquilla, solo devolvió más de la mitad de su presupuesto.

== Referencias ==
{{listaref}}

{{Control de autoridades}}
[[Categoría:Series de televisión de Disney Channel]]
[[Categoría:Series de televisión iniciadas en 2000]]
[[Categoría:Series de televisión finalizadas en 2002]]
[[Categoría:Series de televisión animadas de los años 2000]]
[[Categoría:Series dobladas al español en México]]

title: Teacher's Pet

Género: Comedia

Creado por: Gary Baseman · Bill Steinkellner · Cheri Steinkellner

Protagonistas: Nathan Lane

Voces de: Nathan Lane · Shaun Fleming · Debra Jo Rupp · David Odgen Stiers · Rob Paulsen · Jerry Stilen · Wallace Shawn

Compositor(es): Stephen James Taylor

País de origen: Estados Unidos

Idioma(s) original(es): Inglés

title: Producción

Productor(es): Gary Baseman, Bill Steinkellner, Cheri Steinkellner, Jess Winfield y Michael Price

Duración: 25 minutos

Empresa(s) productora(s): Walt Disney Television Animation

title: Lanzamiento

Medio de difusión: American Broadcasting Company

Primera emisión: 9 de septiembre de 2000

Última emisión: 10 de mayo de 2002

title: Enlaces externos

Enlaces externos:
Sitio web oficial
Ver todos los créditos (IMDb)
Ficha en IMDb


text:
# Міжнародна реакція на російсько-грузинську війну (2008)
Міжнародна реакція на російсько-грузинську війну — реакція міжнародних політичних організацій та окремих країн на агресію Росії проти Грузії.
Вранці 8 серпня 2008 року, через кілька годин після початку бойових дій, Росія зажадала негайного скликання надзвичайного засідання Ради Безпеки ООН для вироблення спільних заходів з припинення насильства «у зв'язку з агресивними діями Грузії відносно Південної Осетії — міжнародно визнаною сторони конфлікту». Проте, члени Ради Безпеки не змогли прийти до єдиної думки і не прийняли запропонований Росією текст резолюції, що вимагав негайного припинення насильства. У той же день США, Велика Британія, Євросоюз і НАТО звернулися до Грузії і Південної Осетії із закликами зупинити військові дії в зоні конфлікту і повернутися за стіл переговорів. Починаючи з вечора 8 серпня і протягом усього місяця РБ ООН ще кілька разів збирався для обговорення ситуації в Грузії.

## Реакція міжнародної спільноти
З посередницькою місією для припинення війни виступив голова Європейської ради президент Франції Ніколя Саркозі, що запропонував план виходу з кризи, який базувався на трьох елементах: негайне припинення бойових дій, повне дотриманні суверенітету і територіальної цілісності Грузії і відновлення статус-кво до початку бойових дій. Головним результатом посередництва стало досягнення 12 серпня угоди про шість принципів, що призвело до закінчення бойових дій.
10 серпня Генеральний секретар ООН Пан Гі Мун закликав вивести із зони грузино-осетинського конфлікту всі військові контингенти, не санкціоновані міжнародними угодами щодо Південної Осетії, а також закликав всі сторони поважати територіальну цілісність держав і зробити кроки щодо запобігання гуманітарної кризи в Південній Осетії. Він також висловив тривогу з приводу «поширення насильства за межі зони грузино-осетинського конфлікту» і, зокрема, зростання напруженості в абхазькій зоні конфлікту.
США повністю підтримали звинувачення Грузії на адресу Росії, які вказували на надмірне збільшення військової присутності Росії в районі Південної Осетії, розширення масштабів конфлікту і нанесення авіаударів за межами зони конфлікту, а також підтримку Росією дій Абхазії. США і Велика Британія поставили під сумнів заявлені Росією цілі військової операції — «забезпечення захисту її миротворців і цивільного населення Південної Осетії», заявивши, що «прийняті Росією заходи виходять за будь-які розумні межі, а її твердження про гуманітарну мету не заслуговують довіри».
Інші члени Ради Безпеки ООН також висловили стурбованість розширенням зони конфлікту і його ескалацією, зростанням числа жертв, біженців та переміщених осіб, можливими наслідками цієї ситуації. Вони закликали до негайного припинення бойових дій, виведення військ на їхні позиції за станом на 6 серпня, поваги суверенітету і територіальної цілісності Грузії.
Рада Безпеки ООН підтримала посередницьку місію, з якою виступив голова Європейської ради президент Франції Ніколя Саркозі, що запропонував план виходу з кризи.

### Реакція України
Вже наступного дня після початку війни президент Віктор Ющенко направив до Тбілісі свого спеціального представника, а 10 серпня до Тбілісі вирушив міністр закордонних справ Володимир Огризко. Також МЗС України заявило, що «залишає за собою право… заборонити повернення на територію України до вирішення конфлікту кораблів та суден Чорноморського флоту Росії, які можуть взяти участь у вищезгаданих діях».
12 серпня 2008 року Віктор Ющенко особисто прилетів до Грузії, щоб підтримати свого колегу Михеїла Саакашвілі. Виступаючи на мітингу на центральній площі грузинської столиці, він заявив: "Ми приїхали сюди підтвердити ваш суверенітет, вашу незалежність, вашу територіальну цілісність". «Дорогі грузинські друзі, мине час, і ми дивитимемося на ці сторінки нашої історії, як на дорогу, яку мужньо пройшла грузинська нація. Свобода варта того, щоб за неї боротися. Ми маємо пам'ятати, що грузинська нація гідна бути незалежною. Ми приїхали підтвердити: ваша суверенність, незалежність, територіальна цілісність — це наші цінності». Незабаром українські літаки привезли подарунок від українського Президента грузинському народу у вигляді різних гуманітарних вантажів.
Українська громадська націоналістична організація УНА-УНСО оголосила набір добровольців для участі в війні на боці Грузії. Щоправда, українські добровольці потрапити на фронт просто не встигли через закічення бойових дій. Втім, можливо, що під час війни серед грузинських частин діяв і підрозділ, укомплектований українськими вояками, що підверджувала і Генеральна прокуратура України. Згідно з даними Слідчого комітету при прокуратурі РФ, у конфлікті брало участь не менше 200 добровольців з УНА-УНСО. Проте представники цієї організації заперечують цей факт.
Згідно з повідомленнями у пресі, колишній міністр оборони України генерал Олександр Кузьмук зазначив, що зенітні комплекси «Бук», якими грузини збивали літаки агресора, були поставлені Україною. Крім того, обслуговували їх та налагоджували фахівці, які прибули з берегів Дніпра, щоправда, за офіційною інформацією, українці безпосередньо в бойових діях не брали участь.
Провладна коаліція Верховної Ради України не змогла чітко висловити осуд агресивних дій Росії через розбіжності між фракціями коаліції: НУНС закликав до негайного і жорсткого осуду дій Росії в той час як очільник фракції БЮТ у Верховній Раді Іван Кириленко відкрито виступив на підтримку російської агресії. Вважається, що ці розбіжності стали однією з причин розвалу коаліції НУНС і БЮТ. 18 серпня 2008 р. адміністрація Президента України звинуватила уряд Юлії Тимошенко у нечіткій позиції щодо конфлікту і навіть у державній зраді, нібито в обмін на обіцянку підтримки Тимошенко з боку Росії під час наступних президентських виборів. Юлія Тимошенко відкинула ці звинувачення, підтвердила підтримку територіальної цілісності Грузії та наполягала на неприпустимості втягування України у зовнішні конфлікти.
В Україні під час війни було проведено велику кількість пікетів. Найбільш масові акції пройшли у східних та південних областях. У Донецьку 11 серпня відслужили панахиду за грузинами, загиблими внаслідок бойових дій. У Харкові прогрузинські пікети біля генконсульства Росії проводили щодня, починаючи з 9 серпня. 12 серпня одночасно з грузинами російське консульство пікетували й харківські осетини.

## Дії Росії
26 серпня 2008 року Росія, не зважаючи рішення РБ ООН та інші мирні ініціативи, визнала самостійність Абхазії і Південної Осетії.

wikiname: ukwiki

in_language: uk

wikitext:
[[Файл:Tbilisi-2008-08-08.jpg|міні|праворуч|240пкс|Демонстрація біля амбасади Росії в Тбілісі. [[8 серпня]] [[2008]] року]]
[[Файл:KharkovConsulatePicket01.jpg|міні|праворуч|240пкс|Демонстрація на підтримку Грузії в Харкові. [[12 серпня]] [[2008]] року]]
'''Міжнародна реакція на російсько-грузинську війну''' — реакція міжнародних політичних організацій та окремих країн на [[Російсько-грузинська війна (2008)|агресію Росії проти Грузії]].

Вранці [[8 серпня]] [[2008]] року, через кілька годин після початку бойових дій, [[Росія]] зажадала негайного скликання надзвичайного засідання [[Рада Безпеки ООН|Ради Безпеки ООН]] для вироблення спільних заходів з припинення насильства «''у зв'язку з агресивними діями Грузії відносно Південної Осетії — міжнародно визнаною сторони конфлікту''»<ref>{{Cite web |url=http://newsru.com/world/08aug2008/un.html |title=Радбез ООН збереться на екстрене засідання по Південній Осетії о 7 ранку |accessdate=9 серпня 2015 |archive-date=2 квітня 2015 |archive-url=https://web.archive.org/web/20150402093659/http://newsru.com/world/08aug2008/un.html }}</ref>. Проте, члени Ради Безпеки не змогли прийти до єдиної думки і не прийняли запропонований Росією текст резолюції, що вимагав негайного припинення насильства. У той же день [[Сполучені Штати Америки|США]], [[Велика Британія]], [[Європейський союз|Євросоюз]] і [[НАТО]] звернулися до [[Грузія|Грузії]] і [[Південна Осетія|Південної Осетії]] із закликами зупинити військові дії в зоні конфлікту і повернутися за стіл переговорів. Починаючи з вечора 8 серпня і протягом усього місяця РБ ООН ще кілька разів збирався для обговорення ситуації в Грузії.

== Реакція міжнародної спільноти ==
З посередницькою місією для припинення війни виступив голова [[Європейський союз#Європейська рада|Європейської ради]] президент Франції [[Ніколя Саркозі]], що запропонував план виходу з кризи, який базувався на трьох елементах: негайне припинення бойових дій, повне дотриманні суверенітету і територіальної цілісності Грузії і відновлення статус-кво до початку бойових дій. Головним результатом посередництва стало досягнення [[12 серпня]] угоди про шість принципів, що призвело до закінчення бойових дій.

[[10 серпня]] [[Генеральний секретар ООН]] [[Пан Гі Мун]] закликав вивести із зони грузино-осетинського конфлікту всі військові контингенти, не санкціоновані міжнародними угодами щодо Південної Осетії, а також закликав всі сторони поважати територіальну цілісність держав і зробити кроки щодо запобігання гуманітарної кризи в Південній Осетії. Він також висловив тривогу з приводу «поширення насильства за межі зони грузино-осетинського конфлікту» і, зокрема, зростання напруженості в абхазькій зоні конфлікту.

[[Сполучені Штати Америки|США]] повністю підтримали звинувачення Грузії на адресу Росії, які вказували на надмірне збільшення військової присутності Росії в районі Південної Осетії, розширення масштабів конфлікту і нанесення авіаударів за межами зони конфлікту, а також підтримку Росією дій Абхазії. [[Сполучені Штати Америки|США]] і [[Велика Британія]] поставили під сумнів заявлені Росією цілі військової операції — «''забезпечення захисту її миротворців і цивільного населення Південної Осетії''», заявивши, що «''прийняті Росією заходи виходять за будь-які розумні межі, а її твердження про гуманітарну мету не заслуговують довіри''».

Інші члени Ради Безпеки ООН також висловили стурбованість розширенням зони конфлікту і його ескалацією, зростанням числа жертв, біженців та переміщених осіб, можливими наслідками цієї ситуації. Вони закликали до негайного припинення бойових дій, виведення військ на їхні позиції за станом на 6 серпня, поваги суверенітету і територіальної цілісності Грузії.

Рада Безпеки ООН підтримала посередницьку місію, з якою виступив голова [[Європейська рада|Європейської ради]] президент Франції [[Ніколя Саркозі]], що запропонував план виходу з кризи.

=== Реакція України ===
Вже наступного дня після початку війни президент Віктор Ющенко направив до Тбілісі свого спеціального представника, а 10 серпня до Тбілісі вирушив міністр закордонних справ Володимир Огризко. Також МЗС України заявило, що «залишає за собою право… заборонити повернення на територію України до вирішення конфлікту кораблів та суден Чорноморського флоту Росії, які можуть взяти участь у вищезгаданих діях»<ref>{{cite web|url=http://korrespondent.net/ukraine/politics/549355|title=Огрызко находится в Тбилиси|publisher=[[Корреспондент.net]]|datepublished=2008-08-10|accessdate=2008-08-13}}</ref>.

12 серпня 2008 року Віктор Ющенко особисто прилетів до Грузії, щоб підтримати свого колегу Михеїла Саакашвілі. Виступаючи на мітингу на центральній площі [[Тбілісі|грузинської столиці]], він заявив: "Ми приїхали сюди підтвердити ваш суверенітет, вашу незалежність, вашу територіальну цілісність". «Дорогі грузинські друзі, мине час, і ми дивитимемося на ці сторінки нашої історії, як на дорогу, яку мужньо пройшла грузинська нація. Свобода варта того, щоб за неї боротися. Ми маємо пам'ятати, що грузинська нація гідна бути незалежною. Ми приїхали підтвердити: ваша суверенність, незалежність, територіальна цілісність — це наші цінності». Незабаром українські літаки привезли подарунок від українського Президента грузинському народу у вигляді різних гуманітарних вантажів<ref>[https://www.istpravda.com.ua/digest/4d742108cd431/ Як Ющенко літав у Грузію під час війни. Рапорт польського пілота]</ref>.

Українська громадська націоналістична організація [[УНА-УНСО]] оголосила набір добровольців для участі в війні на боці Грузії. Щоправда, українські добровольці потрапити на фронт просто не встигли через закічення бойових дій. Втім, можливо, що під час війни серед грузинських частин діяв і підрозділ, укомплектований українськими вояками, що підверджувала і Генеральна прокуратура України<ref>[https://ru.tsn.ua/ukrayina/gpu-podtverdila-uchastie-ukraintsev-v-voine-v-yuzhnoi-osetii.html ГПУ подтвердила участие украинцев в войне в Южной Осетии] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20171208174941/https://ru.tsn.ua/ukrayina/gpu-podtverdila-uchastie-ukraintsev-v-voine-v-yuzhnoi-osetii.html |date=2017-12-08 }}. TCH.ua.</ref>. Згідно з даними Слідчого комітету при прокуратурі РФ, у конфлікті брало участь не менше 200 добровольців з УНА-УНСО<ref>[http://www.sledcom.ru/actual/7443/?phrase_id=44336 На стороне грузинских вооружённых формирований в вооружённой агрессии в отношении Республики Южная Осетия принимали участие военнослужащие регулярных воинских подразделений Министерства обороны Украины, а также не менее 200 членов организации УНА-УНСО] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140317003745/http://www.sledcom.ru/actual/7443/?phrase_id=44336 |date=2014-03-17 }}. [[Следственный комитет Российской Федерации]], 24 августа 2009.</ref>. Проте представники цієї організації заперечують цей факт.

Згідно з повідомленнями у пресі, колишній міністр оборони України генерал [[Кузьмук Олександр Іванович|Олександр Кузьмук]] зазначив, що зенітні комплекси «Бук», якими грузини збивали літаки агресора, були поставлені Україною. Крім того, обслуговували їх та налагоджували фахівці, які прибули з берегів Дніпра, щоправда, за офіційною інформацією, українці безпосередньо в бойових діях не брали участь<ref>[https://www.km.ru/news/ukrainskie_voennye_vse_zh_taki_v Украинские военные все ж таки воевали в Грузии]</ref>.

Провладна коаліція Верховної Ради України не змогла чітко висловити осуд агресивних дій Росії через розбіжності між фракціями коаліції: [[НУНС]] закликав до негайного і жорсткого осуду дій Росії в той час як очільник фракції [[БЮТ]] у Верховній Раді [[Кириленко Іван Григорович|Іван Кириленко]] відкрито виступив на підтримку російської агресії<ref>[http://www.pravda.com.ua/rus/news/2008/09/26/4451346/?attempt=1 БЮТ обозвал Грузию агрессором и собирается на выборы] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150924155125/http://www.pravda.com.ua/rus/news/2008/09/26/4451346/?attempt=1 |date=24 вересня 2015 }} {{ref-ru}}</ref>. Вважається, що ці розбіжності стали однією з причин розвалу коаліції НУНС і БЮТ<ref>{{Cite web |url=http://www.newsru.com/arch/world/26sep2008/nenameren.html |title=БЮТ не намерен осуждать Россию, агрессию начала Грузия |accessdate=9 серпня 2015 |archive-date=23 лютого 2016 |archive-url=https://web.archive.org/web/20160223181121/http://www.newsru.com/arch/world/26sep2008/nenameren.html }}</ref>. 18 серпня 2008 р. адміністрація Президента України звинуватила уряд Юлії Тимошенко у нечіткій позиції щодо конфлікту і навіть у державній зраді, нібито в обмін на обіцянку підтримки Тимошенко з боку Росії під час наступних президентських виборів. Юлія Тимошенко відкинула ці звинувачення, підтвердила підтримку територіальної цілісності Грузії та наполягала на неприпустимості втягування України у зовнішні конфлікти<ref>{{Cite web |url=http://ua.korrespondent.net/ukraine/591064 |title=Ющенко звинуватив Тимошенко в зраді |accessdate=20 вересня 2008 |archive-date=21 вересня 2008 |archive-url=https://web.archive.org/web/20080921072006/http://ua.korrespondent.net/ukraine/591064 }}</ref><ref>{{Cite web |url=http://ua.korrespondent.net/ukraine/574206 |title=Тимошенко вважає, що Ющенко оголосив їй війну |accessdate=20 вересня 2008 |archive-date=5 вересня 2008 |archive-url=https://web.archive.org/web/20080905220137/http://ua.korrespondent.net/ukraine/574206 }}</ref>.

В Україні під час війни було проведено велику кількість пікетів. Найбільш масові акції пройшли у східних та південних областях<ref>{{cite web|url=http://www.podrobnosti.ua/podrobnosti/2008/08/12/546657.html|title=Митинги в поддержку Грузии и Южной Осетии прошли в Украине|publisher=[[Подробности-ТВ]]|datepublished=2008-08-12|accessdate=2008-08-19|archive-date=2012-11-14|archive-url=https://web.archive.org/web/20121114084241/http://podrobnosti.ua/podrobnosti/2008/08/12/546657.html|deadlink=no}}</ref>. У [[Донецьк]]у 11 серпня відслужили панахиду за грузинами, загиблими внаслідок бойових дій<ref>{{cite web|url=http://kp.ua/daily/110808/51093/|title=Украинские грузины собирают для земляков кровь и деньги|publisher=Комсомольская правда в Украине|datepublished=2008-08-11|accessdate=2008-08-22|archiveurl=https://www.webcitation.org/66DMu0cvC?url=http://kp.ua/daily/110808/51093/|archivedate=2012-03-16|deadlink=no}}</ref>. У Харкові прогрузинські пікети біля генконсульства Росії проводили щодня, починаючи з 9 серпня. 12 серпня одночасно з грузинами російське консульство пікетували й харківські осетини<ref>{{cite web|url=http://news.mediaport.info/city/2008/55314.shtml|title=<nowiki>Грузины продолжают пикетировать российское консульство в Харькове]</nowiki>|publisher=Медиапорт|datepublished=2008-08-13|accessdate=2008-08-22|deadlink=yes|archiveurl=https://web.archive.org/web/20080818170350/http://news.mediaport.info/city/2008/55314.shtml|archivedate=2008-08-18}}</ref>.

== Дії Росії ==
[[26 серпня]] 2008 року Росія, не зважаючи рішення РБ ООН та інші мирні ініціативи, визнала самостійність Абхазії і Південної Осетії.

== Примітки ==
{{reflist}}

[[Категорія:Російсько-грузинська війна (2008)]]


text:
# Бермуди на літніх Олімпійських іграх 2016
Бермудські острови на літніх Олімпійських іграх 2016 були представлені 8 спортсменами в 5 видах спорту. Жодної медалі олімпійці Бермуд не завоювали.

## Спортсмени
| Дисципліна            | Чоловіки | Жінки | Разом |
| --------------------- | -------- | ----- | ----- |
| Академічне веслування | 0        | 1     | 1     |
| Вітрильний спорт      | 1        | 1     | 2     |
| Легка атлетика        | 2        | 0     | 2     |
| Плавання              | 1        | 1     | 2     |
| Тріатлон              | 0        | 1     | 1     |
| Разом                 | 4        | 4     | 8     |

## Легка атлетика
Легенда
- Note – для трекових дисциплін місце вказане лише для забігу, в якому взяв участь спортсмен
- Q = пройшов у наступне коло напряму
- q = пройшов у наступне коло за добором (для трекових дисциплін - найшвидші часи серед тих, хто не пройшов напряму; для технічних дисциплін - увійшов до визначеної кількості фіналістів за місцем якщо напряму пройшло менше спортсменів, ніж визначена кількість)
- NR = Національний рекорд
- N/A = Коло відсутнє у цій дисципліні
- Bye = спортсменові не потрібно змагатися у цьому колі

Трекові і шосейні дисципліни
| Спортсмен      | Дисципліна                   | Попередній забіг | Попередній забіг | Півфінал        | Півфінал        | Фінал           | Фінал           |
| Спортсмен      | Дисципліна                   | Результат        | Місце            | Результат       | Місце           | Результат       | Місце           |
| -------------- | ---------------------------- | ---------------- | ---------------- | --------------- | --------------- | --------------- | --------------- |
| Гарольд Гюстон | біг на 200 метрів (чоловіки) | 20.85            | 6                | Завершив виступ | Завершив виступ | Завершив виступ | Завершив виступ |

Технічні дисципліни
| Спортсмен   | Дисципліна                   | Кваліфікація       | Кваліфікація | Фінал              | Фінал           |
| Спортсмен   | Дисципліна                   | Результат у метрах | Місце        | Результат у метрах | Місце           |
| ----------- | ---------------------------- | ------------------ | ------------ | ------------------ | --------------- |
| Тайрон Сміт | стрибки в довжину (чоловіки) | 7.81               | 16           | Завершив виступ    | Завершив виступ |

## Академічне веслування
| Спортсмен     | Дисципліна       | Заїзди  | Заїзди | Втішний заплив | Втішний заплив | Чвертьфінали | Чвертьфінали | Півфінали | Півфінали | Фінал   | Фінал |
| Спортсмен     | Дисципліна       | Час     | Місце  | Час            | Місце          | Час          | Місце        | Час       | Місце     | Час     | Місце |
| ------------- | ---------------- | ------- | ------ | -------------- | -------------- | ------------ | ------------ | --------- | --------- | ------- | ----- |
| Мішель Пірсон | одиночки (жінки) | 8:22.15 | 3 QF   | Bye            | Bye            | 7:34.00      | 4 SC/D       | 8:05.78   | 2 FC      | 7:34.41 | 16    |

Пояснення до кваліфікації: FA=Фінал A (за медалі); FB=Фінал B (не за медалі); FC=Фінал C (не за медалі); FD=Фінал D (не за медалі); FE=Фінал E (не за медалі); FF=Фінал F (не за медалі); SA/B=Півфінали A/B; SC/D=Півфінали C/D; SE/F=Півфінали E/F; QF=Чвертьфінали; R=Потрапив у втішний заплив

## Вітрильний спорт
| Спортсмен         | Дисципліна   | Заплив | Заплив | Заплив | Заплив | Заплив | Заплив | Заплив | Заплив | Заплив | Заплив | Заплив | Очки | Підсумкове місце |
| Спортсмен         | Дисципліна   | 1      | 2      | 3      | 4      | 5      | 6      | 7      | 8      | 9      | 10     | M*     | Очки | Підсумкове місце |
| ----------------- | ------------ | ------ | ------ | ------ | ------ | ------ | ------ | ------ | ------ | ------ | ------ | ------ | ---- | ---------------- |
| Кемерон Піментель | Лазер        | 31     | 45     | 41     | 27     | 44     | 42     | 39     | 34     | 42     | 39     | EL     | 339  | 41               |
| Сесілія Вольман   | Лазер радіал | 32     | 28     | 33     | 35     | 35     | 33     | 34     | 33     | 32     | 32     | EL     | 291  | 34               |

M = Медальний заплив; EL = Вибув – не потрапив до медального запливу

## Плавання
| Спортсмен        | Дисципліна                       | Попередній заплив | Попередній заплив | Півфінал         | Півфінал         | Фінал            | Фінал            |
| Спортсмен        | Дисципліна                       | Час               | Місце             | Час              | Місце            | Час              | Місце            |
| ---------------- | -------------------------------- | ----------------- | ----------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- |
| Джуліан Флетчер  | 100 метрів брасом (чоловіки)     | 1:02.73           | 40                | Завершив виступ  | Завершив виступ  | Завершив виступ  | Завершив виступ  |
| Ребекка Хейлігер | 50 метрів вільним стилем (жінки) | 26.54             | 52                | Завершила виступ | Завершила виступ | Завершила виступ | Завершила виступ |

## Тріатлон
| Спортсмен   | Дисципліна | Плавання, 1,5 км | Перехід 1 | Велосипед, 40 км | Перехід 2 | Біг, 10 км | Загалом Time | Місце |
| ----------- | ---------- | ---------------- | --------- | ---------------- | --------- | ---------- | ------------ | ----- |
| Флора Даффі | жінки      | 19:08            | 0:52      | 1:01:29          | 0:41      | 36:15      | 1:58:25      | 8     |

wikitext:
{{Бермуди на Олімпійських іграх
|Ігри = 2016 літні
|Спортсмени = 8
|видах спорту = 5
|Прапороносець = Тайрон Сміт<ref name=flag-bearer>{{cite news|title=Long Jumper Tyrone Smith to Carry Bermuda Flag|url=http://www.olympics.bm/news/128-long-jumper-tyrone-smith-to-carry-bermuda-flag|publisher=Bermuda Olympic Association|дата=5 серпня 2016|accessdate=24 вересня 2016|archive-date=31 травня 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20190531032424/http://www.olympics.bm/news/128-long-jumper-tyrone-smith-to-carry-bermuda-flag}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190531032424/http://www.olympics.bm/news/128-long-jumper-tyrone-smith-to-carry-bermuda-flag |date=2019-05-31 }}</ref>
|Офіційні =
|Золото=
|Срібло=
|Бронза=
|Всього=
|Місце=
}}

'''[[Бермудські острови]]''' на [[Літні Олімпійські ігри 2016|літніх Олімпійських іграх 2016]] були представлені 8 спортсменами в 5 видах спорту. Жодної медалі олімпійці Бермуд не завоювали.

== Спортсмени ==
{| class="wikitable" style="text-align:center;"
! width=180|Дисципліна
! width=55|Чоловіки
! width=55|Жінки
! width=55|Разом
|-
| align=left|[[Академічне веслування на літніх Олімпійських іграх 2016|Академічне веслування]] || 0 || 1 || 1
|-
| align=left|[[Вітрильний спорт на літніх Олімпійських іграх 2016|Вітрильний спорт]] || 1 || 1 || 2
|-
| align=left|[[Легка атлетика на літніх Олімпійських іграх 2016|Легка атлетика]] || 2 || 0 || 2
|-
| align=left|[[Плавання на літніх Олімпійських іграх 2016|Плавання]] || 1 || 1 || 2
|-
| align=left|[[Тріатлон на літніх Олімпійських іграх 2016|Тріатлон]] || 0 || 1 || 1
|-
|- class="sortbottom"
! Разом !! 4 !! 4 !! 8
|}

== Легка атлетика ==
{{main|Легка атлетика на літніх Олімпійських іграх 2016|Легка атлетика на літніх Олімпійських іграх 2016 — кваліфікація}}

{{smalldiv|1=<nowiki/>

;Легенда
*'''Note''' – для трекових дисциплін місце вказане лише для забігу, в якому взяв участь спортсмен
*'''Q''' = пройшов у наступне коло напряму
*'''q''' = пройшов у наступне коло за добором (для трекових дисциплін - найшвидші часи серед тих, хто не пройшов напряму; для технічних дисциплін - увійшов до визначеної кількості фіналістів за місцем якщо напряму пройшло менше спортсменів, ніж визначена кількість)
*'''NR''' = Національний рекорд
*N/A = Коло відсутнє у цій дисципліні
*Bye = спортсменові не потрібно змагатися у цьому колі}}

;Трекові і шосейні дисципліни
{| class="wikitable" style="font-size:90%"
|-
!rowspan="2"|Спортсмен
!rowspan="2"|Дисципліна
!colspan="2"|Попередній забіг
!colspan="2"|Півфінал
!colspan="2"|Фінал
|-style="font-size:95%"
!Результат
!Місце
!Результат
!Місце
!Результат
!Місце
|-align=center
|align=left|[[Гарольд Гюстон]]
|align=left|[[Легка атлетика на літніх Олімпійських іграх 2016 — біг на 200 метрів (чоловіки)|біг на 200 метрів (чоловіки)]]
|20.85
|6
|colspan=4|Завершив виступ
|}

;Технічні дисципліни
{|class=wikitable style="font-size:90%"
|-
!rowspan="2"|Спортсмен
!rowspan="2"|Дисципліна
!colspan="2"|Кваліфікація
!colspan="2"|Фінал
|-style="font-size:95%"
!Результат у метрах
!Місце
!Результат у метрах
!Місце
|-align=center
|align=left|[[Тайрон Сміт (легкоатлет)|Тайрон Сміт]]
|align=left|[[Легка атлетика на літніх Олімпійських іграх 2016 — стрибки у довжину (чоловіки)|стрибки в довжину (чоловіки)]]
|7.81
|16
|colspan=2|Завершив виступ
|}

== Академічне веслування ==
{{main|Академічне веслування на літніх Олімпійських іграх 2016|Академічне веслування на літніх Олімпійських іграх 2016 – кваліфікація}}

{| class="wikitable" style="font-size:90%"
|-
!rowspan="2"|Спортсмен
!rowspan="2"|Дисципліна
!colspan="2"|Заїзди
!colspan="2"|Втішний заплив
!colspan="2"|Чвертьфінали
!colspan="2"|Півфінали
!colspan="2"|Фінал
|- style="font-size:95%"
!Час
!Місце
!Час
!Місце
!Час
!Місце
!Час
!Місце
!Час
!Місце
|-align=center
|align=left|[[Мішель Пірсон (rower)|Мішель Пірсон]]
|align=left|[[Академічне веслування на літніх Олімпійських іграх 2016 — одиночки (жінки)|одиночки (жінки)]]
|8:22.15
|3 '''QF'''
|colspan=2 {{n/a|Bye}}
|7:34.00
|4 '''SC/D'''
|8:05.78
|2 '''FC'''
|7:34.41
|16
|}
Пояснення до кваліфікації: '''FA'''=Фінал A (за медалі); '''FB'''=Фінал B (не за медалі); '''FC'''=Фінал C (не за медалі); '''FD'''=Фінал D (не за медалі); '''FE'''=Фінал E (не за медалі); '''FF'''=Фінал F (не за медалі); '''SA/B'''=Півфінали A/B; '''SC/D'''=Півфінали C/D; '''SE/F'''=Півфінали E/F; '''QF'''=Чвертьфінали; '''R'''=Потрапив у втішний заплив

== Вітрильний спорт ==
{{main|Вітрильний спорт на літніх Олімпійських іграх 2016|Вітрильний спорт на літніх Олімпійських іграх 2016 – кваліфікація}}

{|class="wikitable" style="font-size:90%"
!rowspan="2"|Спортсмен
!rowspan="2"|Дисципліна
!colspan=11|Заплив
!rowspan=2|Очки
!rowspan=2|Підсумкове місце
|-style="font-size:95%"
!1
!2
!3
!4
!5
!6
!7
!8
!9
!10
!M*
|-align=center
|align=left|[[Кемерон Піментель]]
|align=left|[[Вітрильний спорт на літніх Олімпійських іграх 2016 — Лазер|Лазер]]
|31
|<s>45</s>
|41
|27
|44
|42
|39
|34
|42
|39
|EL
|339
|41
|-align=center
|align=left|[[Сесілія Вольман]]
|align=left|[[Вітрильний спорт на літніх Олімпійських іграх 2016 — Лазер радіал|Лазер радіал]]
|32
|28
|33
|<s>35</s>
|35
|33
|34
|33
|32
|32
|EL
|291
|34
|}
'''M''' = Медальний заплив; EL = Вибув – не потрапив до медального запливу

== Плавання ==
{{main|Плавання на літніх Олімпійських іграх 2016|Плавання на літніх Олімпійських іграх 2016 — кваліфікація}}

{|class=wikitable style="font-size:90%"
|-
!rowspan="2"|Спортсмен
!rowspan="2"|Дисципліна
!colspan="2"|Попередній заплив
!colspan="2"|Півфінал
!colspan="2"|Фінал
|-style="font-size:95%"
!Час
!Місце
!Час
!Місце
!Час
!Місце
|-align=center
|align=left|[[Джуліан Флетчер]]
|align=left|[[Плавання на літніх Олімпійських іграх 2016 — 100 метрів брасом (чоловіки)|100 метрів брасом (чоловіки)]]
|1:02.73
|40
|colspan=4|Завершив виступ
|-align=center
|align=left|[[Ребекка Хейлігер]]
|align=left|[[Плавання на літніх Олімпійських іграх 2016 — 50 метрів вільним стилем (жінки)|50 метрів вільним стилем (жінки)]]
|26.54
|52
|colspan=4|Завершила виступ
|}

== Тріатлон ==
{{main|Тріатлон на літніх Олімпійських іграх 2016|Тріатлон на літніх Олімпійських іграх 2016 — кваліфікація}}

{| class="wikitable" style="font-size:90%"
|-
!Спортсмен
!Дисципліна
!Плавання,
1,5 км
!Перехід 1
!Велосипед,
40 км
!Перехід 2
!Біг,
10 км
!Загалом Time
!Місце
|-align=center
|align=left|[[Флора Даффі]]
|align=left|[[Тріатлон на літніх Олімпійських іграх 2016 — жінки|жінки]]
|19:08
|0:52
|1:01:29
|0:41
|36:15
|1:58:25
|8
|}

== Примітки ==
{{примітки}}

== Посилання ==
* [https://www.olympic.org/bermuda Бермуди на сайті МОК] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180816194433/https://www.olympic.org/bermuda |date=16 серпня 2018 }} {{ref-en}}

{{Країни на літніх Олімпійських іграх 2016}}

[[Категорія:Країни на літніх Олімпійських іграх 2016|Бермуди]]
[[Категорія:Бермуди на літніх Олімпійських іграх|2016]]

Код МОК: BER

НОК: Олімпійська асоціація · Бермудів

Спортсмени: 8 у 5 видах спорту

Прапороносець: Тайрон Сміт

Медалі: Золото · 0 · Срібло · 0 · Бронза · 0 · Всього · 0


text:
# Sateré
Os saterés constituem um clã dominante do grupo indígena brasileiro dos maués.
A palavra Sateré em língua indígena tem o significado de lagarta de fogo.

wikiname: ptwiki

title: Sateré

in_language: pt

wikitext:
Os '''saterés''' constituem um [[clã]] dominante do grupo indígena [[brasil]]eiro dos [[maués]].<ref>{{citar web|url=http://agenciabrasil.ebc.com.br/noticia/2005-10-25/sateres-mawes-apresentam-em-brasilia-estudo-sobre-etnia|título=Saterés-mawés apresentam em Brasília estudo sobre a etnia|autor=|data=25 de outubro de 2005|publicado=Empresa Brasil de Comunicação|acessodata=10 de agosto de 2012}}</ref>
A palavra ''Sateré'' em [[língua indígena]] tem o significado de ''lagarta de fogo''.<ref>{{citar web|url=http://www.arara.fr/BBTRIBOSAVEREMAWE.html|título=Sateré-Mawé|autor=|data=|publicado=|acessodata=10 de agosto de 2012|arquivourl=https://web.archive.org/web/20120614000142/http://www.arara.fr/BBTRIBOSAVEREMAWE.html|arquivodata=2012-06-14|urlmorta=yes}}</ref>

{{referências}}

==Ligações externas==
* {{Link||2=http://www.jornaldaciencia.org.br/Detalhe.jsp?id=31157|3= Estudo inédito traça o perfil dos saterés-maués, Jornal da Ciência.}}

{{mínimo}}

{{DEFAULTSORT:Sateres}}
[[Categoria:Povos indígenas do Brasil]]
[[Categoria:Povos indígenas da Amazônia]]
[[Categoria:Povos indígenas do Amazonas]]
[[Categoria:!Wikiconcurso Justiça Climática e Amazônia (artigos)]]


text:
# جزیره الکساندر
جزیره الکساندر (به انگلیسی: Alexander Island) که با نام‌های جزیره الکساندر یکم، سرزمین الکساندر و سرزمین الکساندار یکم شناخته می‌شود بزرگترین جزیره جنوبگان است. این جزیره در دریای بلینگسهاوزن غرب سرمزین پالمر قرار دارد. جزیره الکساندر حدود ۲۴۰ مایل (۳۹۰ کیلومتر)در جهت شمال-جنوبی طول دارد و عرض، ۵۰ مایل (۸۰ کیلومتر) در شمال و عرض ۱۵۰ مایل (۲۴۰ کیلومتر) در جنوب. جزیره الکساندر دومین جزیره بزرگ غیرقابل سکونت در جهان بعد از جزیره دیون است.

wikiname: fawiki

title: جزیره الکساندر

in_language: fa

wikitext:
{{Infobox islands
| name             = جزیره الکساندر
|  image_name       = Alexander Island.PNG
|  image_caption    = مکان جزیره الکساندر در جنوبگان
| location_map      = {{Location map|Antarctic Peninsula|caption=|lat=-71|long=-70|width=150|float=center}}
| nickname         =
| location         = [[جنوبگان]]
| coordinates      = {{Coord|71|00|S|70|00|W|scale:8000000|display=inline}}
| archipelago      =
|  total_islands    =
|  major_islands    =
| area_km2         = ۴۹۰۷۰
| length_mi        = ۲۴۰
| width_mi         = ۵۰
| rank             = 28th
|  highest_mount    = [[کوه استپنسون]]
| elevation_m      = ۲۹۸۷
| population       = ۰
|  population_as_of =
| density_km2      =
|  ethnic_groups    =
| country          = جنوبگان
|  additional_info  =بر اساس [[پیمان‌نامه جنوبگان]] اداره می‌شود
}}
'''جزیره الکساندر''' {{انگلیسی|Alexander Island}} که با نام‌های '''جزیره الکساندر یکم'''، '''سرزمین الکساندر''' و '''سرزمین الکساندار یکم''' شناخته می‌شود بزرگترین [[جزیره]] [[جنوبگان]] است. این جزیره در [[دریای بلینگسهاوزن]] غرب [[سرمزین پالمر]] قرار دارد. جزیره الکساندر حدود {{Convert|240|mi|km}}در جهت شمال-جنوبی طول دارد و عرض، {{Convert|50|mi|km}} در شمال و عرض {{Convert|150|mi|km}} در جنوب.<ref name=gnis>{{GNIS|id=236|type=antarid}}</ref> جزیره الکساندر دومین جزیره بزرگ غیرقابل سکونت در جهان بعد از [[جزیره دیون]] است.

== جستارهای وابسته ==
* [[قلمرو بریتانیایی قطب جنوب]]

== منابع ==
{{رده انبار|Alexander Island}}
{{پانویس}}
* Wikipedia contributors, "Alexander Island," Wikipedia, The Free Encyclopedia, http://en.wikipedia.org/w/index.php?title=Alexander_Island&oldid=546485230 (accessed October 10, 2013).
{{Coord|71|00|S|70|00|W|scale:8000000|display=title}}
{{داده‌های کتابخانه‌ای}}
{{یوهان برامس}}
{{بزرگ‌ترین جزیره‌های دنیا}}

[[رده:جزیره الکساندر]]
[[رده:بلغارستان و جنوبگان]]
[[رده:جزیره‌های سرزمین پالمر]]
[[رده:جنوبگان آرژانتین]]
[[رده:قلمرو جنوبگان بریتانیا]]
[[رده:سرزمین‌های جنوبگانی شیلی]]

title: جغرافیا

مکان: جنوبگان

مختصات: ۷۱°۰۰′ جنوبی ۷۰°۰۰′ غربی / ۷۱٫۰۰۰°جنوبی ۷۰٫۰۰۰°غربی

مساحت: ۴۹٬۰۷۰ کیلومتر مربع (۱۸٬۹۵۰ مایل مربع)

طول: ۲۴۰ مایل (۳۹۰ کیلومتر)

عرض: ۵۰ مایل (۸۰ کیلومتر)

بیشترین ارتفاع: ۲۹۸۷ متر (۹٬۸۰۰ پا)

بلندترین نقطه: کوه استپنسون

title: کشور

کشور: جنوبگان

title: جمعیت‌شناسی

جمعیت: ۰

title: اطلاعات زمانی

اطلاعات زمانی: بر اساس پیمان‌نامه جنوبگان اداره می‌شود

title: یوهانس برامس

کارهای ارکسترال: آکادمیک فستیوال اوورتور سرنادها سمفونی شماره ۱ (برامس) سمفونی شماره ۲ (برامس) سمفونی شماره ۳ (برامس) سمفونی شماره ۴ (برامس) اوورتور تراژیک واریاسیون بر روی تم‌هایی از هایدن

کنسرتوها: دابل کنسرتو پیانو کنسرتو شماره ۱ کنسرتو پیانو شماره ۲ کنسرتو ویولن

کارهای آوازی/ارکسترال: رکوئیم آلمانی Alto Rhapsody Gesang der Parzen Nänie Rinaldo Schicksalslied Triumphlied

موسیقیهای مجلسی: سونات ویولنسل شماره ۱ سونات ویولنسل شماره ۲ پنج‌نوازی کلارینت سونات‌های کلارینت سه‌نوازی کلارینت سه‌نوازی هورن Piano Quartet No. 1 Piano Quartet No. 2 Piano Quartet No. 3 Piano Quintet Piano Trio No. 1 Piano Trio No. 2 Piano Trio No. 3 String Quartet No. 3 String Quintet No. 1 String Quintet No. 2 String Sextet No. 1 String Sextet No. 2 Two String Quartets, Op. 51 Violin Sonata No. 1 Violin Sonata No. 2 Violin Sonata No. 3

کارهای پیانویی: Ballades, Op. 10 Four Pieces for Piano, Op. 119 رقص‌های مجار Piano Sonata No. 1 Piano Sonata No. 2 Piano Sonata No. 3 Rhapsodies, Op. 79 Six Pieces for Piano, Op. 118 Sixteen Waltzes, Op. 39 Three Intermezzi for piano, Op. 117 Variations and Fugue on a Theme by Handel Variations on a Theme of Paganini

سایر: "Wiegenlied (Lullaby)", Op. 49, no. 4 Eleven Chorale Preludes Fest- und Gedenksprüche Fünf Gesänge , Op. 104 Fünf Lieder , Op. 105 Liebeslieder Waltzes, Op. 52 (Brahms) Neue Liebeslieder Two Motets, Op. 74 Two Songs for Voice, Viola and Piano , Op. 91 Vier ernste Gesänge Zigeunerlieder

Collaborations: F-A-E Sonata

Named for Brahms: برامس ۱۸۱۸ Brahms (crater) جزیره الکساندر

Related articles: List of compositions Brahms House (Baden-Baden) Brahms Museum (Hamburg) Brahms guitar Brahms-Institut Brahms-Preis German Romanticism International Johannes Brahms Competition Musical cryptogram Three Bs


text:
# دارن أونيل
دارن أونيل (بالإنجليزية: Darren O'Neill) (مواليد 13 سبتمبر 1985) هو ملاكم آيرلندي، مثّل بلاده في الألعاب الأولمبية الصيفية 2012.

## روابط خارجية
دارن أونيل على موقع بوكس ريك (الإنجليزية) (registration required)
- دارن أونيل على موقع اللجنة الأولمبية الدولية (الإنجليزية)
- دارن أونيل على موقع أوليمبيديا (الإنجليزية)

wikiname: arwiki

title: دارن أونيل

in_language: ar

wikitext:
{{يتيمة|تاريخ=يونيو 2018}}
{{معلومات ملاكم
|الأسم         =
|الأسم الكامل  =
|الصورة       =
|حجم الصورة   =
|التعليق      =
|اللقب        =
|التصنيف      =
|الطول        =
|يمتد إلى       =
|الجنسية       =
|تاريخ الميلاد  =
|مكان الميلاد   =
|تاريخ الوفاة =
|مكان الوفاة  =
|سبب الوفاة   =
|المثوى الأخير   =
|الوضع القتالي =
|إجمالي المعارك  =
|الفوز        =
|الفوز بالضربة القاضية =
|الخسارة       =
|التعادل      =
|لا منافسة     =
}}

'''دارن أونيل''' {{إنج|Darren O'Neill}} (مواليد 13 سبتمبر 1985) هو [[ملاكمة|ملاكم]] [[أيرلندا (توضيح)|آيرلندي]]، مثّل بلاده في [[الألعاب الأولمبية الصيفية 2012]].<ref>{{مرجع سبورتس رفرنس|تاريخ الوصول = 18 يونيو 2018|العنوان=دارن أونيل}}</ref>

== روابط خارجية ==
{{روابط رياضية}}

== مراجع ==
{{مراجع}}

{{شريط بوابات|ألعاب أولمبية|أعلام|أيرلندا|ملاكمة}}
{{بذرة ملاكم أيرلندي}}

[[تصنيف:معلمو مدارس أيرلنديون]]
[[تصنيف:ملاكمو وزن متوسط]]
[[تصنيف:ملاكمون أولمبيون من جمهورية أيرلندا]]
[[تصنيف:ملاكمون أيرلنديون]]
[[تصنيف:ملاكمون في الألعاب الأوروبية 2015]]
[[تصنيف:ملاكمون في الألعاب الأولمبية الصيفية 2012]]
[[تصنيف:منافسون في الألعاب الأوروبية من أيرلندا]]
[[تصنيف:مواليد 1985]]
[[تصنيف:ملاكمون من مقاطعة كيلكيني]]

title: معلومات شخصية

مواطنة: جمهورية أيرلندا

title: الحياة العملية

المهنة: ملاكم

نوع الرياضة: الملاكمة

الحياة العملية: تعديل مصدري - تعديل


text:
# 1985 في ألمانيا
فيما يلي قوائم الأحداث التي وقعت خلال عام 1985 في ألمانيا.

## سياسة

### تعيين في المنصب
- 1 يناير – ريتا زوسموت الوزارة الاتحادية لشؤون الأسرة وكبار السن والنساء والشباب.

### انتهاء فترة المنصب
- 31 أكتوبر – لوتار شبيت رئيس البوندسرات.

## رياضة
- 4 أغسطس – جائزة ألمانيا الكبرى 1985 الفائز ميكيلي ألبوريتو.

## برامج ومسلسلات وأنمي
- شارع الزيزفون

## كتب
من الكتب التي صدرت هذه السنة في ألمانيا:
- 1 يناير – العطر من تأليف باتريك زوسكيند.

## مواليد

### يناير
- 7 يناير – لوك سورنسن لاعب كرة مضرب أيرلندي.
- 8 يناير – إليزابيت بيتس
- 8 يناير – بينيديكت فيرنانديز لاعب كرة قدم ألماني.
- 15 يناير – رينيه أدلر لاعب كرة قدم ألماني.
- 16 يناير – تيم باور لاعب كرة قدم ألماني.
- 16 يناير – دانيال جوردون لاعب كرة قدم جمايكي.

### فبراير
- 14 فبراير – كريستوف يانكر لاعب كرة قدم ألماني.
- 20 فبراير – أليكس كينغ لاعب كرة سلة ألماني.

### مارس
- 1 مارس – أندرياس أوتل لاعب كرة قدم ألماني.
- 4 نوفمبر – مارسيل يانسن لاعب كرة قدم ألماني.
- 6 مارس – غودفري خوستو موكوينا منافِس أوليمبي جنوب أفريقي.
- 21 مارس – كلير أميرة لوكسمبورغ سيدة أعمال ألمانية.
- 30 مارس – راسيل كارتر لاعب كرة سلة أمريكي.

### أبريل
- 15 أبريل – يوليان شوستر لاعب كرة قدم ألماني.
- 19 أبريل – يان تسيمرمان لاعب كرة قدم ألماني.
- 23 أبريل – سباستيان فرايس لاعب كرة قدم ألماني.
- 23 أبريل – طوني مارتين
- 28 أبريل – لوكاس جاكوبتيك رياضي ألماني.

### مايو
- 6 مايو – جيرو كريتشمير لاعب كرة مضرب ألماني.
- 9 مايو – سفين سورين كريستوفيرسين لاعب كرة يد ألماني.
- 16 مايو – آنيا ميتاغ لاعبة كرة قدم ألمانية.
- 24 مايو – أنجي جيشكي لاعبة كرة يد ألمانية.

### يونيو
- 4 يونيو – آنا لينا غرونفيلد لاعبة كرة مضرب ألمانية.
- 11 يونيو – تيم هوغلاند لاعب كرة قدم ألماني.
- 14 يونيو – مارفين كومبر لاعب كرة قدم ألماني.
- 21 يونيو – صفية موني
- 27 يونيو – نيكو روسبيرغ
- 30 يونيو – آرني تودي متسابق دراجات نارية ألماني.

### يوليو
- 1 يوليو – آنيكي كران لاعبة كرة قدم ألمانية.
- 1 يوليو – مايكل ديلورا لاعب كرة قدم ألماني.
- 7 يوليو – مارك شتاين لاعب كرة قدم ألماني.
- 10 يوليو – ماريو غوميز لاعب كرة قدم ألماني.
- 19 يوليو – توبياس فيرنر لاعب كرة قدم ألماني.
- 23 يوليو – فيليب زوينير لاعب كرة سلة ألماني.
- 24 يوليو – فيليكس دانر لاعب كرة يد ألماني.
- 25 يوليو – نيلسون بيكيه جونيور سائق سيارة سباق برازيلي.
- 30 يوليو – توبياس فايس لاعب كرة قدم ألماني.

### أغسطس
- 2 أغسطس – لورا شتاينباخ لاعبة كرة يد ألمانية.
- 4 أغسطس – ماركو روس لاعب كرة قدم ألماني.
- 6 أغسطس – رومان بروكوف لاعب كرة قدم ألماني.
- 6 أغسطس – مانويل سالز لاعب كرة قدم ألماني.
- 10 أغسطس – فيبكه كيثورن لاعبة كرة يد ألمانية.
- 14 أغسطس – كريستيان غنتنر لاعب كرة قدم ألماني.
- 26 أغسطس – تاتيانا تريب ممثلة ألمانية.

### سبتمبر
- 20 سبتمبر – سفين نيبهالز

### أكتوبر
- 16 أكتوبر – مانويل سباث لاعب كرة يد ألماني.
- 23 أكتوبر – سفينيا هوبر لاعبة كرة يد ألمانية.

### نوفمبر
- 4 نوفمبر – مارسيل يانسن لاعب كرة قدم ألماني.
- 18 نوفمبر – ميلاني بيرنغير لاعبة كرة قدم ألمانية.
- 19 نوفمبر – يوهان يورغنز ممثل ألماني.
- 27 نوفمبر – دومينيك إنجل لاعب كرة قدم ألماني.

### ديسمبر
- 3 ديسمبر – سيلا شاهين ممثلة ألمانية.
- 19 ديسمبر – ستيفان كنير لاعب كرة يد ألماني.

## وفيات

### يناير
- 7 يناير – يوهان لودفيغ (مواليد 1903) لاعب كرة قدم ألماني.

### فبراير
- 6 فبراير – شلومو دوف جويتين (مواليد 1900)

### مارس
- 12 مارس – إريك زاندر (مواليد 1906)

### أبريل
- 7 أبريل – كارل شميت (مواليد 1888)
- 25 أبريل – إريك شومان (مواليد 1898) فيزيائي ألماني.

### مايو
- 13 مايو – ميلدريد شيل (مواليد 1932) طبيبة ألمانية.

### يوليو
- 3 يوليو – فريدريش روغه (مواليد 1894)
- 4 يوليو – لوته شتراوس (مواليد 1913)
- 16 يوليو – هاينريش بول (مواليد 1917)

### أغسطس
- 12 أغسطس – مانفريد وينكيلهوك (مواليد 1951)

### سبتمبر
- 1 سبتمبر – شتيفان بيلوف (مواليد 1957)
- 22 سبتمبر – أكسل شبرنغر (مواليد 1912)
- 30 سبتمبر – سيمون سينوريت (مواليد 1921)

### أكتوبر
- 2 أكتوبر – ألكسندر مولر (مواليد 1903) سياسي ألماني.
- 5 أكتوبر – بيتر باول (مواليد 1911) ممثل ألماني.

### نوفمبر
- 15 نوفمبر – مريت أوبنهايم (مواليد 1913) مصورة سويسرية.

title: 1985 في ألمانيا

wikitext:
{{مصدر|تاريخ=ديسمبر 2018}}
{{بطاقة سنة في بلد}}
{{سنة في ألمانيا|1985}}
فيما يلي قوائم الأحداث التي وقعت خلال عام '''[[1985]] في [[ألمانيا]]'''.
{{حد فهرس|2}}
== سياسة ==
=== تعيين في المنصب ===
* 1 يناير – [[ريتا زوسموت]] [[وزارة الأسرة وكبار السن والنساء والشباب|الوزارة الاتحادية لشؤون الأسرة وكبار السن والنساء والشباب]].

=== انتهاء فترة المنصب ===
* 31 أكتوبر – [[لوتار شبيت]] [[رئيس البوندسرات]].
== رياضة ==
{{Div col|colwidth=25em}}
* 4 أغسطس – [[جائزة ألمانيا الكبرى 1985]] الفائز [[ميكيلي ألبوريتو]].
{{Div col end}}
== برامج ومسلسلات وأنمي ==
{{Div col|colwidth=25em}}
* [[شارع الزيزفون]]
{{Div col end}}
== كتب ==
من الكتب التي صدرت هذه السنة في [[ألمانيا]]:
{{Div col|colwidth=25em}}
* 1 يناير – [[العطر (رواية)|العطر]] من تأليف [[باتريك زوسكيند]].
{{Div col end}}
== مواليد ==
{{Div col|colwidth=25em}}
=== يناير ===
* 7 يناير – [[لوك سورنسن]] لاعب كرة مضرب أيرلندي.
* 8 يناير – [[إليزابيت بيتس]]
* 8 يناير – [[بينيديكت فيرنانديز]] لاعب كرة قدم ألماني.
* 15 يناير – [[رينيه أدلر]] لاعب كرة قدم ألماني.
* 16 يناير – [[تيم باور]] لاعب كرة قدم ألماني.
* 16 يناير – [[دانيال جوردون]] لاعب كرة قدم جمايكي.
=== فبراير ===
* 14 فبراير – [[كريستوف يانكر]] لاعب كرة قدم ألماني.
* 20 فبراير – [[أليكس كينغ]] لاعب كرة سلة ألماني.
=== مارس ===
* 1 مارس – [[أندرياس أوتل]] لاعب كرة قدم ألماني.
* 4 نوفمبر – [[مارسيل يانسن]] لاعب كرة قدم ألماني.
* 6 مارس – [[غودفري خوستو موكوينا]] منافِس أوليمبي جنوب أفريقي.
* 21 مارس – [[كلير أميرة لوكسمبورغ]] سيدة أعمال ألمانية.
* 30 مارس – [[راسيل كارتر (كرة سلة)|راسيل كارتر]] لاعب كرة سلة أمريكي.
=== أبريل ===
* 15 أبريل – [[يوليان شوستر]] لاعب كرة قدم ألماني.
* 19 أبريل – [[يان تسيمرمان]] لاعب كرة قدم ألماني.
* 23 أبريل – [[سباستيان فرايس]] لاعب كرة قدم ألماني.
* 23 أبريل – [[طوني مارتين]]
* 28 أبريل – [[لوكاس جاكوبتيك]] رياضي ألماني.

=== مايو ===
* 6 مايو – [[جيرو كريتشمير]] لاعب كرة مضرب ألماني.
* 9 مايو – [[سفين سورين كريستوفيرسين]] لاعب كرة يد ألماني.
* 16 مايو – [[آنيا ميتاغ]] لاعبة كرة قدم ألمانية.
* 24 مايو – [[أنجي جيشكي]] لاعبة كرة يد ألمانية.
=== يونيو ===
* 4 يونيو – [[آنا لينا غرونفيلد]] لاعبة كرة مضرب ألمانية.
* 11 يونيو – [[تيم هوغلاند]] لاعب كرة قدم ألماني.
* 14 يونيو – [[مارفين كومبر]] لاعب كرة قدم ألماني.
* 21 يونيو – [[صفية موني]]
* 27 يونيو – [[نيكو روسبيرغ]]
* 30 يونيو – [[آرني تودي]] متسابق دراجات نارية ألماني.
=== يوليو ===
* 1 يوليو – [[آنيكي كران]] لاعبة كرة قدم ألمانية.
* 1 يوليو – [[مايكل ديلورا]] لاعب كرة قدم ألماني.
* 7 يوليو – [[مارك شتاين]] لاعب كرة قدم ألماني.
* 10 يوليو – [[ماريو غوميز]] لاعب كرة قدم ألماني.
* 19 يوليو – [[توبياس فيرنر]] لاعب كرة قدم ألماني.
* 23 يوليو – [[فيليب زوينير]] لاعب كرة سلة ألماني.
* 24 يوليو – [[فيليكس دانر]] لاعب كرة يد ألماني.
* 25 يوليو – [[نيلسون بيكيه جونيور]] سائق سيارة سباق برازيلي.
* 30 يوليو – [[توبياس فايس]] لاعب كرة قدم ألماني.
=== أغسطس ===
* 2 أغسطس – [[لورا شتاينباخ]] لاعبة كرة يد ألمانية.
* 4 أغسطس – [[ماركو روس]] لاعب كرة قدم ألماني.
* 6 أغسطس – [[رومان بروكوف]] لاعب كرة قدم ألماني.
* 6 أغسطس – [[مانويل سالز]] لاعب كرة قدم ألماني.
* 10 أغسطس – [[فيبكه كيثورن]] لاعبة كرة يد ألمانية.
* 14 أغسطس – [[كريستيان غنتنر]] لاعب كرة قدم ألماني.
* 26 أغسطس – [[تاتيانا تريب]] ممثلة ألمانية.
=== سبتمبر ===
* 20 سبتمبر – [[سفين نيبهالز]]
=== أكتوبر ===
* 16 أكتوبر – [[مانويل سباث]] لاعب كرة يد ألماني.
* 23 أكتوبر – [[سفينيا هوبر]] لاعبة كرة يد ألمانية.
=== نوفمبر ===
* 4 نوفمبر – [[مارسيل يانسن]] لاعب كرة قدم ألماني.
* 18 نوفمبر – [[ميلاني بيرنغير]] لاعبة كرة قدم ألمانية.
* 19 نوفمبر – [[يوهان يورغنز]] ممثل ألماني.
* 27 نوفمبر – [[دومينيك إنجل]] لاعب كرة قدم ألماني.

=== ديسمبر ===
* 3 ديسمبر – [[سيلا شاهين]] ممثلة ألمانية.
* 19 ديسمبر – [[شتيفان كنير|ستيفان كنير]] لاعب كرة يد ألماني.
{{Div col end}}
== وفيات ==
{{Div col|colwidth=25em}}
=== يناير ===
* 7 يناير – [[يوهان لودفيغ]] (مواليد 1903) لاعب كرة قدم ألماني.
=== فبراير ===
* 6 فبراير – [[شلومو دوف جويتين]] (مواليد 1900)
=== مارس ===
* 12 مارس – [[إريك تساندر|إريك زاندر]] (مواليد 1906)
=== أبريل ===
* 7 أبريل – [[كارل شميت]] (مواليد 1888)
* 25 أبريل – [[إريك شومان]] (مواليد 1898) فيزيائي ألماني.
=== مايو ===
* 13 مايو – [[ميلدريد شيل]] (مواليد 1932) طبيبة ألمانية.
=== يوليو ===
* 3 يوليو – [[فريدريش روغه]] (مواليد 1894)
* 4 يوليو – [[لوته شتراوس]] (مواليد 1913)
* 16 يوليو – [[هاينريش بول]] (مواليد 1917)
=== أغسطس ===
* 12 أغسطس – [[مانفريد وينكيلهوك]] (مواليد 1951)
=== سبتمبر ===
* 1 سبتمبر – [[شتيفان بيلوف]] (مواليد 1957)
* 22 سبتمبر – [[أكسل شبرنغر]] (مواليد 1912)
* 30 سبتمبر – [[سيمون سينوري]]ت (مواليد 1921)

=== أكتوبر ===
* 2 أكتوبر – [[ألكسندر مولر]] (مواليد 1903) سياسي ألماني.
* 5 أكتوبر – [[بيتر باول]] (مواليد 1911) ممثل ألماني.
=== نوفمبر ===
* 15 نوفمبر – [[مريت أوبنهايم]] (مواليد 1913) مصورة سويسرية.
{{Div col end}}
{{سنوات في ألمانيا}}
{{شريط بوابات|ألمانيا|عقد 1980}}

[[تصنيف:ألمانيا في 1985|*]]
[[تصنيف:1985 حسب البلد]]
[[تصنيف:أوروبا في 1985]]
[[تصنيف:سنوات القرن 20 في ألمانيا]]
[[تصنيف:ألمانيا في عقد 1980]]

title: معلومات عامة


text:
# Pinchas Hirschsprung
Pinchas Hirschsprung (ur. 1912, zm. 25 stycznia 1998) – rabin, uczony żydowski, znawca Talmudu.
Urodził się w rodzinie rabina Chaima Hirschsprunga z Dukli. Jego pierwszym nauczycielem był dziadek, rabin Dowid Cwi Zemin, który był także nauczycielem późniejszego pierwszego rabina Klausenburga, Jekusiela Jehudy Halberstama. Tuż po osiągnięciu wieku bar micwy (13 lat) napisał swą pierwszą książkę „Pri Pinchas”, po czym przystąpił do pisania kolejnej: „Ohel Tora”. Studiował w Jeszywas Chachmej Lublin. Podczas egzaminu wstępnego popisał się znajomością z pamięci 2200 stron Talmudu. W czasie II wojny światowej został aresztowany. Przez Litwę i Japonię w 1941 r. dotarł do Kanady, gdzie objął w roku 1969 urząd naczelnego rabina Montrealu, który sprawował do swej śmierci w 1998 r. Jest założycielem i patronem szkoły Beis Jaakow dla ortodoksyjnych dziewcząt w Montrealu.

wikiname: plwiki

title: Pinchas Hirschsprung

in_language: pl

wikitext:
{{Duchowny infobox
 |imię i nazwisko         = Pinchas Hirschsprung
 |imię i nazwisko org     =
 |tytuł                   =
 |grafika                 = הרב הירשפרונג.jpg
 |opis grafiki            =
 |alt grafiki             =
 |herb                    =
 |dewiza                  =
 |dewiza - j. polski      =
 |kraj działania          =
 |data urodzenia          = [[1912]]
 |miejsce urodzenia       =
 |data śmierci            = [[25 stycznia]] [[1998]]
 |miejsce śmierci         =
 |miejsce pochówku        =
 |1. funkcja              = Naczelny Rabin Montrealu
 |1. funkcja - okres      = 1969-1998
 |2. funkcja              =
 |2. funkcja - okres      =
 |wyznanie                = [[judaizm]]
 |kościół                 =
 |inkardynacja            =
 |data ślubów zakonnych   =
 |data diakonatu          =
 |data ordynacji          =
 |data święceń            =
 |data nominacji          =
 |data sakry              =
 |data patriarchatu       =
 |data kreacji            =
 |papież kreujący         =
 |kościół tytularny       =
 |faksymile               =
 |opis faksymile          =
 |odznaczenia             =
 |commons                 =
 |wikiźródła              =
 |wikicytaty              =
 |wikinews                =
 |www                     =
}}
'''Pinchas Hirschsprung'''<ref>Występują dwie wersje nazwiska '''Hirschprung''' lub '''Hirschsprung''', pierwsza jest częściej spotykana, np.: Isaac Klein, A Guide to Jewish Religious Practice, New York 1979, s. 448: ''Rabbi Pinchas Hirschprung, also of Montreal''; Anita Weiner, Expanding historical counsciousness: the development of the Holocaust Educational Foundation, Northwestern University Press, 2003, s. 6:''..with Rabbi Pinchas Hirschprung and three or four others at the Lubavitch yeshiva, where he could warm himself from the freezing Montreal winter...''; David Singer, Ruth R. Seldin, American Jewish Year Book, 1990: Volume 90, s. 311: ''They carried with them a message of support from Chief Rabbi Pinchas Hirschprung of Montreal. However, their action was opposed by many of their colleagues, ...'' Pojawia się też i druga: por. enwiki oraz [[Abraham Moses Klein]], The Second Scroll, Northwestern University Press, 1985, s. 16: ''A Great Talmudist – Rabbi Pinchas Hirschsprung Interviewed''.</ref> (ur. [[1912]], zm. [[25 stycznia]] [[1998]]<ref>{{Cytuj stronę|tytuł=Upamiętnienie rabina Hirschsprunga|url=http://www.chevrahlomdeimishnah.org/Yartzeit-details.asp?hMonth=Teves&Day=27|język=en|data dostępu=2007-11-26}} Według [[Kalendarz żydowski|kalendarza żydowskiego]] data śmierci to 27 [[tewet]] 5758 roku, [http://www.hebcal.com/converter/?gd=26&gm=11&gy=2007&hd=27&hm=Tevet&hy=5758&h2g=Compute+Gregorian+Date czyli] 25 stycznia 1998 roku.</ref>) – [[rabin]], uczony [[Żydzi|żydowski]], znawca [[Talmud]]u.

Urodził się w rodzinie rabina Chaima Hirschsprunga z [[Dukla|Dukli]]. Jego pierwszym nauczycielem był dziadek, rabin Dowid Cwi Zemin, który był także nauczycielem późniejszego pierwszego rabina Klausenburga, Jekusiela Jehudy Halberstama. Tuż po osiągnięciu wieku [[bar micwa|bar micwy]] (13 lat) napisał swą pierwszą książkę „Pri Pinchas”, po czym przystąpił do pisania kolejnej: „Ohel Tora”{{Fakt|data=2008-05}}. Studiował w [[Jeszywas Chachmej Lublin]]. Podczas egzaminu wstępnego popisał się znajomością z pamięci 2200 stron Talmudu{{Fakt|data=2008-05}}. W czasie [[II wojna światowa|II wojny światowej]] został aresztowany. Przez Litwę i Japonię w 1941 r. dotarł do [[Kanada|Kanady]], gdzie objął w roku 1969 urząd naczelnego rabina [[Montreal]]u<ref>{{Cytuj stronę|url=http://web.archive.org/web/20060427030621/http://www.cjnews.com/viewarticle.asp?id=7872|tytuł= Bnei Brak rabbi named to new beit din post|język=en}} (kopia archive.org).</ref>, który sprawował do swej śmierci w 1998 r. Jest założycielem i patronem szkoły [[Beis Jaakow]] dla [[Judaizm ortodoksyjny|ortodoksyjnych]] dziewcząt w Montrealu.

== Przypisy ==
{{Przypisy}}

{{Kontrola autorytatywna}}

{{SORTUJ:Hirschprung, Pinchas}}
[[Kategoria:Chabad-Lubawicz]]
[[Kategoria:Kanadyjscy duchowni]]
[[Kategoria:Ludzie związani z Lublinem]]
[[Kategoria:Urodzeni w 1912]]
[[Kategoria:Zmarli w 1998]]
[[Kategoria:Ludzie związani z Duklą]]
[[Kategoria:Rosz jesziwowie]]
[[Kategoria:Kanadyjczycy pochodzenia polskiego]]
[[Kategoria:Rabini w Kanadzie]]

title: Pinchas Hirschsprung

Data śmierci: 25 stycznia 1998

Wyznanie: judaizm


text:
# 韋列夏吉諾區
58°06′00″N 54°26′28″E / 58.1°N 54.441°E
韋列夏吉諾區（俄语：），是俄羅斯的一個區，位於該國中西部，由彼爾姆邊疆區負責管轄，始建於1924年1月1日，面積1,621平方公里，2010年人口41,379，人口密度每平方公里25.53人。行政中心为韋列夏吉諾。

wikiname: zhwiki

title: 韋列夏吉諾區

in_language: zh

wikitext:
{{coord|58.1|N|54.441|E|type:adm2nd_region:RU|display=title}}

'''韋列夏吉諾區'''（{{lang-ru|Верещагинский район}}），是[[俄羅斯]]的一個區，位於該國中西部，由[[彼爾姆邊疆區]]負責管轄，始建於1924年1月1日，面積1,621平方公里，2010年人口41,379，人口密度每平方公里25.53人。行政中心为[[韋列夏吉諾]]。

==參考資料==
*http://veradm.ru/ {{Wayback|url=http://veradm.ru/ |date=20200629163955 }}

{{Russia-geo-stub}}
[[Category:彼尔姆边疆区的区]]


text:
# Thomas Fornet-Ponse
Thomas Fornet-Ponse (* 1979) ist ein deutscher katholischer Theologe.

## Leben
Fornet-Ponse studierte katholische Theologie, Philosophie, alte Geschichte und Physik in Bonn und Jerusalem. Nach den Promotionen in Fundamentaltheologie und Ökumene sowie in Philosophie war er von 2013 bis 2016 Studiendekan des Theologischen Studienjahres Jerusalem und Inhaber des Laurentius-Klein-Lehrstuhls für Biblische und Ökumenische Theologie. Von 2016 bis 2022 war er Leiter der Bildungsabteilung von missio Aachen und habilitierte 2019 in Fundamentaltheologie in Salzburg. Seit Juni 2022 ist er Direktor des Missionswissenschaftlichen Instituts und seit 2024 Vorstandsvorsitzender der  Stiftung Agora.
Für seine theologische Dissertationsarbeit wurde Fornet-Ponse sowohl mit dem Christian-Gottlob-Barth-Preis als auch mit dem 1. Preis der Kurt-Hellmich-Stiftung ausgezeichnet. Die Habilitationsschrift erhielt 2019 den Preis "Bartolomé de las Casas".

## Schriften (Auswahl)
- Xavier Zubiri interkulturell gelesen. Nordhausen 2010, ISBN 978-3-88309-260-7.
- Ignacio Ellacuría interkulturell gelesen. Nordhausen 2008, ISBN 978-3-88309-239-3.
- Ökumene in drei Dimensionen. Jüdische Anstöße für die innerchristliche Ökumene. Münster 2011, ISBN 978-3-402-11023-2.
- Freiheit und Befreiung. Untersuchungen zur Kontextualität und Universalität des Philosophierens. Aachen 2013, ISBN 978-3-86130-298-8.
- Christologie als Konfliktgeschichte. Die Konflikte um Edward Schillebeeckx, Jon Sobrino und Jacques Dupuis und ihr Beitrag zu einer fundamentaltheologischen Konflikttheorie. Paderborn 2021, ISBN 3-506-76019-X.
- John Ronald Reuel Tolkien. In: Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon (BBKL). Band 25, Bautz, Nordhausen 2005, ISBN 3-88309-332-7, Sp. 1388–1402 (Artikel/Artikelanfang im Internet-Archive).
- Ignacio Ellacuria Beascoechea. In: Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon (BBKL). Band 28, Bautz, Nordhausen 2007, ISBN 978-3-88309-413-7, Sp. 558–575 (beascoechea_i.shtml Artikel/Artikelanfang im Internet-Archive).
- Xavier Zubiri. In: Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon (BBKL). Band 31, Bautz, Nordhausen 2010, ISBN 978-3-88309-544-8, Sp. 1555–1597 (Artikel/Artikelanfang im Internet-Archive).

wikiname: dewiki

title: Thomas Fornet-Ponse

in_language: de

wikitext:
'''Thomas Fornet-Ponse''' (* [[1979]]) ist ein deutscher [[Katholische Theologie|katholischer]] [[Theologe]].

== Leben ==
Fornet-Ponse studierte katholische Theologie, Philosophie, alte Geschichte und Physik in [[Bonn]] und [[Jerusalem]]. Nach den [[Promotion (Doktor)|Promotion]]en in [[Fundamentaltheologie]] und [[Ökumenische Bewegung|Ökumene]] sowie in [[Philosophie]] war er von 2013 bis 2016 [[Studiendekan]] des [[Theologisches Studienjahr Jerusalem|Theologischen Studienjahres Jerusalem]] und Inhaber des Laurentius-Klein-Lehrstuhls für Biblische und Ökumenische Theologie. Von 2016 bis 2022 war er Leiter der Bildungsabteilung von [[missio Aachen]] und [[Habilitation|habilitierte]] 2019 in Fundamentaltheologie in [[Salzburg]]. Seit Juni 2022 ist er Direktor des [[Missionswissenschaftliches Institut im missio|Missionswissenschaftlichen Instituts]] und seit 2024 Vorstandsvorsitzender der [[Agora – Stiftung für interkulturellen Dialog und Religion | Stiftung Agora]].

Für seine theologische Dissertationsarbeit wurde Fornet-Ponse sowohl mit dem Christian-Gottlob-Barth-Preis als auch mit dem 1. Preis der Kurt-Hellmich-Stiftung ausgezeichnet. Die Habilitationsschrift erhielt 2019 den Preis "Bartolomé de las Casas".

== Schriften (Auswahl) ==
* ''[[Xavier Zubiri]] interkulturell gelesen''. Nordhausen 2010, ISBN 978-3-88309-260-7.
* ''[[Ignacio Ellacuría]] interkulturell gelesen''. Nordhausen 2008, ISBN 978-3-88309-239-3.
* ''Ökumene in drei Dimensionen. Jüdische Anstöße für die innerchristliche Ökumene''. Münster 2011, ISBN 978-3-402-11023-2.
* ''Freiheit und Befreiung. Untersuchungen zur Kontextualität und Universalität des Philosophierens''. Aachen 2013, ISBN 978-3-86130-298-8.
* ''Christologie als Konfliktgeschichte. Die Konflikte um [[Edward Schillebeeckx]], [[Jon Sobrino]] und [[Jacques Dupuis]] und ihr Beitrag zu einer fundamentaltheologischen Konflikttheorie''. Paderborn 2021, ISBN 3-506-76019-X.
* {{BBKL|archiveurl=https://web.archive.org/web/20110205043232/http://www.bautz.de/bbkl/t/tolkien_j_r_r.shtml |autor=|artikel=[[John Ronald Reuel Tolkien]]|band=25|spalten=1388-1402}}
* {{BBKL|archiveurl=https://web.archive.org/web/20110205043232/http://www.bautz.de/bbkl/e/ellacuria beascoechea_i.shtml |autor=|artikel=[[Ignacio Ellacuria Beascoechea]]|band=28|spalten=558-575}}
* {{BBKL|archiveurl=https://web.archive.org/web/20110205043232/http://www.bautz.de/bbkl/z/zubiri_x.shtml |autor=|artikel=[[Xavier Zubiri]]|band=31|spalten=1555-1597}}

== Weblinks ==
* [https://www.missio-hilft.de/mwi Missionswissenschaftliches Institut im missio e. V.]
* [https://uni-bonn.academia.edu/ThomasFornetPonse/CurriculumVitae ausführliches Curriculum vitae] auf den Seiten von academia.edu
{{Normdaten|TYP=p|GND=130247960|LCCN=nb2007012229|VIAF=268520504}}

{{SORTIERUNG:Fornet-Ponse, Thomas}}
[[Kategorie:Person (missio Aachen)]]
[[Kategorie:Römisch-katholischer Theologe (21. Jahrhundert)]]
[[Kategorie:Deutscher]]
[[Kategorie:Geboren 1979]]
[[Kategorie:Mann]]

{{Personendaten
|NAME=Fornet-Ponse, Thomas
|ALTERNATIVNAMEN=
|KURZBESCHREIBUNG=deutscher katholischer Theologe
|GEBURTSDATUM=1979
|GEBURTSORT=
|STERBEDATUM=
|STERBEORT=
}}