text:
# Rusty Lake
Rusty Lake（ラスティ・レイク）は、Robin RasとMaarten Looiseが2015年春に設立した、オランダ・アムステルダムに拠点を置くインディーズゲームスタジオ。また、彼らの作品に共通する舞台である、架空の湖・ラスティ湖とその世界観を指す。
ミステリアスで壮大な独自の世界観を持った、ポイント&クリック型の謎解き脱出系アドベンチャーゲームのシリーズを制作している。

## 歴史
2013年、会社設立以前、RobinとMaartinがStudio MaartenとしてフラッシュゲームSamsara Roomを開発。
2015年春、プログラミングスタジオ Rusty Lakeを設立。 David Lynchのテレビシリーズ『TwinPeaks』にインスピレーションを受け、シュールさとサスペンス要素を備えた独自のアドベンチャーゲームの開発を目指す。
同年から、Android・iOS向けに無料の脱出系ゲームシリーズ（Cube Escape）のリリースを開始、 その後、Samsara Room（リメイク版）、有料版Rusty Lake作品を次々とリリース。
2018年9月にリリースされた、Cube Escape：Paradoxはゲームに短編映画を組み合わせたARG（代替現実ゲーム）の処女作品であり、国際映画祭で受賞するなど世界的な反響と成功を収めている。この影響により、オンラインでのグッズ販売が開始、2019年5月にはファンアーティストのLau KwongShing氏によるコミックが限定出版された。
2020年1月、独自のパブリッシングレーベルSecond Mazeを立ち上げ、共同制作というかたちでThe White Doorをリリースした。
2022年11月、The Past Withinをリリース。同社として初の二人協力プレイ専用、3D表現を採用した作品である点が新たな要素として挙げられる。本来リリースは2021年予定だったが、何らかの理由により延期された。

## 代表作品
すべての作品にストーリー、登場人物に関連する伏線が散りばめられており、各エピソードを進めることでラスティレイクの謎についての真相が徐々に明らかにされていく。
Cube Escape：Paradoxは1章が無料、2章が有料。その他のCube Escapeシリーズは無料でプレイできる。2020年にリリースされたCube Escape Collectionは有料版だが、Paradoxを除いた前作までの総集となっており、個々の基本的な構成は変わらないが、新要素も加わっている。
Cube Escapeシリーズ以外の作品は有料となっており、Rusty Lakeの世界観にさらに深く踏み込んだ内容となっている。

### ARG（代替現実ゲーム）
Cube Escape：Paradox、The White Door、The Past WithinはARGの要素を含んでおり、通常プレイの中から隠された断片的な情報を集め、他の媒体からの情報と繋ぎ合わせることでさらに発展した謎解きを体験することができる。Paradoxにおいてはゲームの内容を実写化したParadox - A Rusty Lake Short Film (2018)という短編映像作品があり、本編のさらなる謎を解く手がかりが散りばめられている。以降の有料作品でも、動画や実在するウェブサイトを併用することで、謎が少しずつ解けていく構成になっている。
また、これらの謎解きは複雑かつ大規模なため、Discord等のプラットフォームにて多数のプレイヤーと情報交換をしながらプレイすることが推奨されている。
| リリース日 | 作品名                    | 対応プラットフォーム                          | 備考                                     |
| ---------- | ------------------------- | --------------------------------------------- | ---------------------------------------- |
| 2013       | Samsara Room              | Android, iOS, Linux, Microsoft Windows, macOS | 無料。2020年にリメイク版リリース。       |
| 2015       | Cube Escape: Seasons      | Android, iOS                                  | 無料。                                   |
| 2015       | Cube Escape: The Lake     | Android, iOS                                  | 無料。                                   |
| 2015       | Cube Escape: Arles        | Android, iOS                                  | 無料。                                   |
| 2015       | Cube Escape: Harvey's Box | Android, iOS                                  | 無料。                                   |
| 2015       | Cube Escape: Case 23      | Android, iOS                                  | 無料。                                   |
| 2015       | Cube Escape: The Mill     | Android, iOS                                  | 無料。                                   |
| 2015       | Rusty Lake Hotel          | Android, iOS, Microsoft Windows, macOS        | 有料。                                   |
| 2016       | Cube Escape: Birthday     | Android, iOS                                  | 無料。                                   |
| 2016       | Cube Escape: Theatre      | Android, iOS                                  | 無料。                                   |
| 2016       | Rusty Lake: Roots         | Android, iOS, Microsoft Windows, macOS        | 有料。                                   |
| 2017       | Cube Escape: The Cave     | Android, iOS                                  | 無料。                                   |
| 2018       | Rusty Lake Paradise       | Android, iOS, Microsoft Windows, macOS        | 有料。                                   |
| 2018       | Cube Escape: Paradox      | Android, iOS, Microsoft Windows, macOS        | 第1章は無料、第2章は有料。ARG。          |
| 2020       | The White Door            | Android, iOS, Microsoft Windows, macOS        | Second Mazeとの共同制作。有料。ARG。     |
| 2020       | Cube Escape Collection    | Android, iOS, Microsoft Windows, macOS        | Paradoxを除くCube Escapeシリーズの総集。 |
| 2022       | The Past Within           | Android, iOS, Microsoft Windows, macOS        | 有料。ARG。二人協力プレイ専用。          |

## ショートフィルム
Paradox - A R18)
CubeEscape：Paradoxのゲーム作品を実写化した短編映像作品。2018年7月、国際映画祭Around International Film Festival in Amsterdamにて、ファイナリストとして選出、審査員賞を受賞。同年11月にはLeiden International Film Festivalにて特別上映がされている。
映画はゲーム本編と連動しており、ラスティレイクの謎の真相に迫る1つの鍵となっている。

## 受賞歴
| 作品名                     | 受賞日        | 賞                                                                                | 結果       |
| -------------------------- | ------------- | ----------------------------------------------------------------------------------- | ---------- |
| Cube Escape: Seasons       | 2015年10月    | Casual Connect Tel Aviv, Best Narrative (2015) 14                                   | ノミネート |
| Rusty Lake: Roots          | 2015年        | Indie Prize Tel Aviv, best narration (2016) 15                                      | 受賞       |
| Cube Escape: Arles         | 2015年6月14日 | Daily Feature                                                                       | 受賞       |
| Cube Escape: Case 23       | 2015年8月10日 | New Feature (second prize)                                                          | 受賞       |
| Cube Escape: The Mill      | 2015年9月13日 | Daily Feature                                                                       | 受賞       |
| Cube Escape: Birthday      | 2016年2月22日 | Daily Feature                                                                       | 受賞       |
| Cube Escape: Theatre       | 2016年4月25日 | Daily Feature                                                                       | 受賞       |
| Rusty Lake: Roots          | 2015年        | Google Play Top Ten Indie Games List (2017) 20                                      | ノミネート |
| Cube Escape: Paradox       | 2018年        | Google Play Award ("most original" category) 21                                     | ノミネート |
| Paradox: A Rusty Lake Film | 2018年        | Award for best film made with or through a video game (FilmFest Altenburg, 2019) 10 | 受賞       |
| The White Door             | 2020年1月     | Google Play 22 Independent Games Festival                                           | 受賞       |

title: Rusty Lake

wikitext:
{{基礎情報 非営利団体
| 名称 = Rusty Lake（ラスティ・レイク）
| 設立 = 2015年4月25日
| 創立者 = Robin Ras, Maarten Looise
| 所在地 = {{flagicon|Netherlands}}[[オランダ]]　[[アムステルダム]]
| ウェブサイト = http://www.rustylake.com
| 製品 = 【2022年最新作】<br> ''The Past Within''
}}
'''Rusty Lake'''（ラスティ・レイク）は、Robin RasとMaarten Looiseが2015年春に設立した、[[オランダ]]・[[アムステルダム]]に拠点を置く[[インディーズゲーム]]スタジオ。また、彼らの作品に共通する舞台である、架空の湖・ラスティ湖とその世界観を指す。

ミステリアスで壮大な独自の世界観を持った、[[ポイント・アンド・クリック|ポイント&クリック]]型の謎解き[[脱出系ゲーム|脱出系アドベンチャーゲーム]]のシリーズを制作している。

== 歴史 ==
2013年、会社設立以前、RobinとMaartinがStudio Maartenとしてフラッシュゲーム''Samsara Room''を開発。<ref name=":0" />

2015年春、プログラミングスタジオ ''Rusty Lake''を設立。 [[デヴィッド・リンチ|David Lynch]]のテレビシリーズ『''[[ツイン・ピークス|TwinPeaks]]''』にインスピレーションを受け、シュールさとサスペンス要素を備えた独自の[[アドベンチャーゲーム]]の開発を目指す。<ref name=":0">{{Cite web|url=http://www.rustylake.com/room-escape-games/samsara-room.html|title=Samsara Room Game|language=En|accessdate=2020-10-18|publisher=Rusty Lake}}</ref>

同年から、[[Android (オペレーティングシステム)|Android]]・[[iOS]]向けに無料の脱出系ゲームシリーズ（''Cube Escape''）のリリースを開始、 その後、''Samsara Room''（リメイク版）、有料版''Rusty Lake''作品を次々とリリース。 <ref>{{Cite web|url=http://www.rustylake.com/about/|title=About the Studio|language=En|accessdate=2020-10-18|publisher=Rusty lake}}</ref>

2018年9月にリリースされた、''Cube Escape：Paradox''はゲームに短編映画を組み合わせた[[代替現実ゲーム|ARG（代替現実ゲーム）]]の処女作品であり、国際映画祭で受賞するなど世界的な反響と成功を収めている。この影響により、オンラインでのグッズ販売が開始、2019年5月にはファンアーティストのLau KwongShing氏によるコミックが限定出版された。

2020年1月、独自のパブリッシングレーベル''[https://www.secondmaze.com/ Second Maze]''を立ち上げ、共同制作というかたちで''The White Door''をリリースした。<ref>{{Cite web|title=The White Door game - play now at RustyLake.com!|url=http://www.rustylake.com/adventure-games/the-white-door.html|website=www.rustylake.com|accessdate=2020-10-19}}</ref>

2022年11月、''The Past Withinを''リリース。同社として初の二人協力プレイ専用、3D表現を採用した作品である点が新たな要素として挙げられる。本来リリースは2021年予定だったが、何らかの理由により延期された。

== 代表作品 ==
すべての作品にストーリー、登場人物に関連する伏線が散りばめられており、各エピソードを進めることでラスティレイクの謎についての真相が徐々に明らかにされていく。

''Cube Escape：Paradox''は1章が無料、2章が有料。その他の''Cube Escapeシリーズ''は無料でプレイできる。2020年にリリースされた''Cube Escape'' ''Collection''は有料版だが、Paradoxを除いた前作までの総集となっており、個々の基本的な構成は変わらないが、新要素も加わっている。''<ref>{{Cite web |title=Cube Escape Collection |url=https://store.steampowered.com/app/1292940/Cube_Escape_Collection/ |website=store.steampowered.com |accessdate=2020-10-18 |language=ja |publisher=}}</ref>''

''Cube Escape''シリーズ以外の作品は有料となっており、Rusty Lakeの世界観にさらに深く踏み込んだ内容となっている。

=== ARG（代替現実ゲーム） ===
{{Main|[[代替現実ゲーム|'''ARG（代替現実ゲーム）''']]}}
''Cube Escape：Paradox、The White Door、The Past Withinは''ARGの要素を含んでおり、通常プレイの中から隠された断片的な情報を集め、他の媒体からの情報と繋ぎ合わせることでさらに発展した謎解きを体験することができる。''Paradoxにおいてはゲームの内容を実写化したParadox - A Rusty Lake Short Film (2018)という短編映像作品があり、本編のさらなる謎を解く手がかりが散りばめられている。以降の有料作品でも、動画や実在するウェブサイトを併用することで、謎が少しずつ解けていく構成になっている。''

また、これらの謎解きは複雑かつ大規模なため、Discord等のプラットフォームにて多数のプレイヤーと情報交換をしながらプレイすることが推奨されている。
{| class="wikitable"
|+作品一覧
!リリース日
!作品名
!対応プラットフォーム
!備考
|-
|2013
|''Samsara Room''
|Android, iOS, Linux, Microsoft Windows, macOS
|無料。2020年にリメイク版リリース。
|-
|2015
|''Cube Escape: Seasons''
|Android, iOS
|無料。
|-
|2015
|''Cube Escape: The Lake''
|Android, iOS
|無料。
|-
|2015
|''Cube Escape: Arles''
|Android, iOS
|無料。
|-
|2015
|''Cube Escape: Harvey's Box''
|Android, iOS
|無料。
|-
|2015
|''Cube Escape: Case 23''
|Android, iOS
|無料。
|-
|2015
|''Cube Escape: The Mill''
|Android, iOS
|無料。
|-
|2015
|''Rusty Lake Hotel''
|Android, iOS, Microsoft Windows, macOS
|有料。
|-
|2016
|''Cube Escape: Birthday''
|Android, iOS
|無料。
|-
|2016
|''Cube Escape: Theatre''
|Android, iOS
|無料。
|-
|2016
|''Rusty Lake: Roots''
|Android, iOS, Microsoft Windows, macOS
|有料。
|-
|2017
|''Cube Escape: The Cave''
|Android, iOS
|無料。
|-
|2018
|''Rusty Lake Paradise''
|Android, iOS, Microsoft Windows, macOS
|有料。
|-
|2018
|''Cube Escape: Paradox''
|Android, iOS, Microsoft Windows, macOS
|第1章は無料、第2章は有料。ARG。
|-
|2020
|''The White Door''
|Android, iOS, Microsoft Windows, macOS
|Second Mazeとの共同制作。有料。ARG。
|-
|2020
|''Cube Escape Collection''
|Android, iOS, Microsoft Windows, macOS
|Paradoxを除く''Cube Escapeシリーズ''の総集。
|-
|2022
|''The Past Within''
|Android, iOS, Microsoft Windows, macOS
|有料。ARG。二人協力プレイ専用。
|}

== ショートフィルム ==
'''Paradox - A R18)'''

''CubeEscape：Paradox''のゲーム作品を実写化した短編映像作品。<ref name="Kickstarter">{{Cite web|url=https://www.youtube.com/watch?v=9ZXFaaQJb0c|title=Paradox - a Cube Escape game & Rusty Lake Short Film|language=En|accessdate=2020-10-18|publisher=Rusty Lake}}</ref>2018年7月、国際映画祭Around International Film Festival in Amsterdamにて、ファイナリストとして選出、審査員賞を受賞。<ref>{{Cite web|title=January 2018 Award Board|url=https://aroundfilms.com/january-2018-award-board/|website=Around Films|date=2018-01-01|accessdate=2020-10-18|language=en-US}}</ref>同年11月にはLeiden International Film Festivalにて特別上映がされている。<ref>{{Cite web|title=Special screening of Paradox during the Leiden International Film Festival|url=http://blog.rustylake.com/special-screening-paradox-leiden-international-film-festival/|website=Rusty Lake Blog|date=2018-11-28|accessdate=2020-10-18|language=en|publisher=}}</ref>

映画はゲーム本編と連動しており、ラスティレイクの謎の真相に迫る1つの鍵となっている。

== 受賞歴 ==
{| class="wikitable"
|+
!作品名
!受賞日
!賞
!結果
|-
|''Cube Escape: Seasons''
|2015年10月
|Casual Connect Tel Aviv, Best Narrative (2015) 14
|ノミネート
|-
|''Rusty Lake: Roots''
|2015年
|Indie Prize Tel Aviv, best narration (2016) 15
|受賞
|-
|''Cube Escape: Arles''
|2015年6月14日
|Daily Feature
|受賞
|-
|''Cube Escape: Case 23''
|2015年8月10日
|New Feature (second prize)
|受賞
|-
|''Cube Escape: The Mill''
|2015年9月13日
|Daily Feature
|受賞
|-
|''Cube Escape: Birthday''
|2016年2月22日
|Daily Feature
|受賞
|-
|''Cube Escape: Theatre''
|2016年4月25日
|Daily Feature
|受賞
|-
|''Rusty Lake: Roots''
|2015年
|Google Play Top Ten Indie Games List (2017) 20
|ノミネート
|-
|''Cube Escape: Paradox''
|2018年
|Google Play Award ("most original" category) 21
|ノミネート
|-
|''Paradox: A Rusty Lake Film''
|2018年
|Award for best film made with or through a video game (FilmFest Altenburg, 2019) 10
|受賞
|-
|''The White Door''
|2020年1月
|Google Play 22 Independent Games Festival
|受賞
|}

== 注釈 ==
<references />

== 外部リンク ==
* [http://www.rustylake.com/ Welcome to Rusty Lake] - 公式ウェブサイト
* [http://blog.rustylake.com/ Rusty Lake Blog] - 公式ブログ
* [https://www.youtube.com/c/Rustylake/ Youtube - Rusty Lake] - 公式Youtubeチャンネル

{{デフォルトソート:らすていれいく}}
[[Category:オランダのゲーム会社]]
[[Category:2015年設立の企業]]
[[Category:ゲーム]]
[[Category:脱出ゲーム]]
[[Category:パズルゲーム]]
[[Category:ミステリ]]

title: Rusty Lake（ラスティ・レイク）

創立者: Robin Ras, Maarten Looise

所在地: オランダ アムステルダム

製品: 【2022年最新作】 · The Past Within


text:
# ピアノ協奏曲第4番 (モーツァルト)
ピアノ協奏曲第4番 ト長調 K.41は、ヴォルフガング・アマデウス・モーツァルトが編曲した4番目のピアノ協奏曲。第1番、第2番、第3番と同様、他者の作品の編曲である。これらの手稿譜はすべてクラクフのヤギェウォ大学図書館に所蔵されている。

## 概要
モーツァルトは1766年の11月に3年間に及ぶ旅行から帰国したが、この旅行はモーツァルトに多大な刺激をもたらした。もっとも協奏曲の原理を学ぶための勉強としての意味が強く、多くの主要主題は他のドイツ系作曲家たちの作品が借用されている。第4番は第3番と同様1767年の7月にザルツブルクで作曲された。
第1楽章と第3楽章はレオンツィ・ホーナウアーのチェンバロソナタ（作品1の1）、第2楽章はヘルマン・フリードリヒ・ラウパッハのヴァイオリンソナタ（作品1の1）から採られている（画像）。モーツァルトはここで、オーボエに代わってフルートを用いており、管弦楽法の進歩が見られる。

## 楽器編成
独奏ピアノ、フルート2、ホルン2、ヴァイオリン2部、ヴィオラ、バス

## 構成
3楽章の構成で、演奏時間は約12分。なお第2楽章は初めて短調を用いている。
- 第1楽章 アレグロ、ト長調、4分の3拍子
- 第2楽章 アンダンテ、ト短調、4分の2拍子
- 第3楽章 モルト・アレグロ、ト長調、4分の3拍子

wikiname: jawiki

title: ピアノ協奏曲第4番 (モーツァルト)

in_language: ja

wikitext:
{{Portal クラシック音楽}}

'''ピアノ協奏曲第4番 ト長調 K.41'''は、[[ヴォルフガング・アマデウス・モーツァルト]]が[[編曲]]した4番目の[[ピアノ協奏曲]]。[[ピアノ協奏曲第1番 (モーツァルト)|第1番]]、[[ピアノ協奏曲第2番 (モーツァルト)|第2番]]、[[ピアノ協奏曲第3番 (モーツァルト)|第3番]]と同様、他者の作品の編曲である。これらの手稿譜はすべて[[クラクフ]]の[[ヤギェウォ大学]]図書館に所蔵されている。

==概要==
モーツァルトは[[1766年]]の11月に3年間に及ぶ旅行から帰国したが、この旅行はモーツァルトに多大な刺激をもたらした。もっとも[[協奏曲]]の原理を学ぶための勉強としての意味が強く、多くの主要主題は他の[[ドイツ]]系[[作曲家]]たちの作品が借用されている。第4番は第3番と同様[[1767年]]の7月に[[ザルツブルク]]で作曲された。

第1楽章と第3楽章は[[レオンツィ・ホーナウアー]]のチェンバロ[[ソナタ]]（作品1の1）、第2楽章は[[ヘルマン・フリードリヒ・ラウパッハ]]のヴァイオリンソナタ（作品1の1）から採られている（[[:w:File:Mozart 4Pf Concerto 2.jpg|画像]]）。モーツァルトはここで、[[オーボエ]]に代わって[[フルート]]を用いており、管弦楽法の進歩が見られる。

==楽器編成==
独奏[[ピアノ]]、[[フルート]]2、[[ホルン]]2、[[ヴァイオリン]]2部、[[ヴィオラ]]、バス

==構成==
3楽章の構成で、演奏時間は約12分。なお第2楽章は初めて短調を用いている。

*第1楽章 アレグロ、ト長調、4分の3拍子
*第2楽章 アンダンテ、ト短調、4分の2拍子
*第3楽章 モルト・アレグロ、ト長調、4分の3拍子

==外部リンク==
*{{NMA|212|-1}}
*{{IMSLP2|work=Piano_Concerto_No.4%2C_K.37_%28Mozart%2C_Wolfgang_Amadeus%29|cname=Piano Concerto No. 4}}
*{{YouTube|ti25kCTW97g|第1楽章の演奏}}
*{{YouTube|eYy4B4pzuok|第2楽章の演奏}}
*{{YouTube|54fWr6oDl58|第3楽章の演奏}}

{{モーツァルトのピアノ協奏曲}}
{{Normdaten}}
{{DEFAULTSORT:ひあのきようそうきよく04 もおつあると}}
[[Category:モーツァルトのピアノ協奏曲|*04]]
[[Category:ト長調]]


text:
# Протосардский язык
Протосардский (нурагический) язык, или группа языков, известные по субстратной лексике сардинского языка и топонимике острова Сардиния, восходящей к эпохе до римского завоевания (III век до н. э.), то есть к эпохе нурагической культуры. Термин палеосардский язык, встречающийся в некоторых итальянских публикациях, не вполне удачен, так как вызывает ассоциацию скорее с донурагическими культурами Сардинии. Возможно, язык или один из палеосардских языков был ранее распространён на Балеарских островах, см. ниже.

## Социокультурная характеристика
Античные источники указывают, что доримское население Сардинии делилось на различные этнические группы, среди которых были корсы, балары и иолаи (илийцы). Некоторые авторы рассматривают две последних группы как один и тот же народ. Неизвестно, говорили ли эти народы на одном или на разных языках, и в последнем случае — были ли эти языки взаимопонимаемыми.

### Происхождение
Поскольку Сардиния длительное время была изолирована от магистральных путей европейской цивилизации (даже христианство проникло в центральную часть острова лишь в конце VI века, когда вождь илийцев Госпитон допустил туда византийских проповедников), в местной лексике, а также, вероятно, и в фонетике современного сардинского языка могли сохраниться пережитки языков доримских культур, прежде всего нурагической культуры.
О происхождении доримских народов Сардинии см. в статьях: балары, иолаи, корсы, донурагическая Сардиния.

### Работы М. Питтау
Многие интересные исследования были осуществлены для того, чтобы определить происхождение некоторых корней слов, которые сегодня считаются автохтонными. Например, корень sard-, представленный во многих топонимах и характерный для названий некоторых этнических групп. Так, на одной из обнаруженных в Египте надписей упоминался таинственный народ шардана, один из «народов моря», который якобы пришёл из Ближнего Востока или Средиземноморья. Итальянский этрусколог Массимо Питтау предполагал, что они происходили из Лидии, основываясь на археологических находках в центральной части Анатолии. Другие учёные делают акцент на сходство между предметами одежды и ритуалами в центральной части Сардинии и некоторых регионов Балкан. Это последнее исследование является частью более обширной теории о миграции различных кавказских и балканских племён на Иберийский полуостров.
Работы Питтау также интересны тем, что в 1984 году он предположил, что многие латинские слова имеют происхождение в этрусском языке, сравнивая его также с «палеосардским языком». Из этой работы следовало, что ввиду глубокого этрусского влияния на культуру острова многие элементы, которые считались ранее заимствованиями из латыни, на самом деле могут быть влиянием непосредственно этрусского языка. Таким образом, и этрусский, и «палеосардский» языки происходят от лидийского языкa, и оба эти индоевропейских народа пришли из Лидии (чья столица, если верить Геродоту, носила название Sardes). Эта теория нуждается в более строгих доказательствах, чтобы быть признанной всем научным сообществом, так как соотношение этрусского языка с индоевропейскими служило неоднократно предметом различных спекуляций, хотя связь этрусского и лидийского (вообще с хетто-лувийскими) предполагалась неоднократно, так как эта группа индоевропейских языков демонстрирует некоторое сходство с этрусским и при этом очень отлична от всех других индоевропейских языков, однако научным большинством эта теория не признаётся как общепринятая и мнение о неиндоевропейском характере этрусского языка преобладает.

### Работы А. Аредду
Альберто Аредду полагает, что существует значительное сходство между рядом элементов лексики, которая считается долатинской, и некоторыми современными апеллятивами Албании. На этом основании Аредду приходит к выводу, что протосардский язык соответствует палеоиллирийскому субстрату — в особенности сохранившиеся элементы языка в восточной части острова (Барбадже и Ольястра). По мнению Аредду, топоним Сардиния родственен топонимам Сарда в Иллирии и Сердика во Фракии. Он указывает на то, что античный сардинский город Сардара был известным водным курортом античности, как и Сердика во Фракии, что якобы также указывает на родство топонимов.
- сард. eni ‘тисовое дерево’= алб. enjë ‘тисовое дерево’
- сард. alase ‘омела’ = алб. halë(z), ‘шип’
- сард. lothiu ‘грязный’, ср. топонимы Lotzorai, Lothorgo, Loceri, Lotzeri = алб. lloç ‘слякоть’
- сард. drob(b)alu ‘кишка свиньи’ = алб. drobolì ‘кишка’
- сард. urtzula ‘ломонос’, ср. топоним Urtzulei = алб. hurdh ‘плющ’

## Классификация
Письменные памятники нурагического языка отсутствуют, в связи с чем любые предположения о его филогенетической классификации основаны на спекуляциях по косвенным данным. Среди имеющихся гипотез можно отметить следующие:

### Доиндоевропейская гипотеза
Основана на топонимах и наименованиях растений Сардинии. Её сторонник Макс Леопольд Вагнер полагал, что язык или языки, отражённые в данной лексике, не имеют сходства с индоевропейскими. Другие авторы, как Й. Хубшмид и Юрген Хениц Вольф, предполагали, что нурагический язык мог быть агглютинативным.

### Иберско-лигурско-ливийская гипотеза
На основании археологических данных Джованни Угас предположил, что население Сардинии могло иметь разнородное происхождение, и в доримский период состояло из трёх различных групп, говоривших на различных языках:
- - балары могли происходить из автохтонного населения Иберии (иберы или турдетаны);
  - корсы могли происходить от лигуров;
  - иолаи могли происходить от североафриканского населения (носителей афразийских языков?).

С данной гипотезой согласуется членение современного сардинского языка на три диалектных блока: логудурский, галурский и кампиданский, которые могут быть связаны с различными субстратами. В соответствии с данной гипотезой иолаи (илийцы) отождествяются с воинами-мореплавателями «шардана» из числа «народов моря». Лингвистические исследования данную гипотезу пока не подтвердили.

### Нураго-микенская гипотеза
Профессор Марчелло Пили из университета Ла-Сапьенца полагал, что нурагический народ мог говорить на микенском греческом диалекте. По его мнению, в пользу этой гипотезы говорит архитектурное сходство нурагов с греческими толосами, а также легенды об Иолае и Сардосе. Этой же точки зрения придерживался итальянский учёный М. Лиджа.

### Баско-иберская гипотеза
Эдуардо Бласко Феррер (en:Eduardo Blasco Ferrer) на основании лексических (несколько десятков общих корней), фонетических и морфологических совпадений относит палеосардский к той же гипотетической семье, что и баскский и иберский языки. При этом сама по себе гипотеза о родстве баскского и иберского не является общепризнанной.

## Долатинский субстрат в сардинском языке
Частично представления о протосардском языке основаны на субстратной лексике в современном сардинском языке (нижеследующие сопоставления принадлежат А. Аредду):
- Слова, возможно родственные иберским:

cóstiche 'разновидность клёна'
cúcuru 'верх'; ср. cucuredhu 'вершина', 'курган', и др.
giágaru (кампиданский диалект) 'охотничья собака' (ср. баск. txakur?)
golósti 'остролист' (ср. баск. gorosti)
sechaju 'годовалый ягнёнок' (ср. баск. zekail)
zerru (галлурский диалект) 'свинья' (ср. баск. zerri)
- Связи с Иллирией:

eni 'овца-самка' (ср. албан. enjë 'овца-самка')
thurg-alu 'поток' (ср. албан. çurg 'поток')
drobbalu 'кишки' (ср. албан. drobolì 'кишки')
golostriu 'остролист' (ср. иллир. *gol (A. Mayer) 'верхушка, шип'+ слав. ostrь 'острый')
zerru 'свинья' (галлурский диалект) (ср. албан. derr 'свинья', по М. Морвану)
- Слова латинского происхождения с долатинским префиксом (артиклем?) t(i)-:

tilichèrta, Camp. tzilikitu 'ящерица' (ti + L. lacerta)
tilingiòne 'червь' (ti + L. lumbricum 'земляной червь')
trúcu 'шея'; var. ciugu, túgulu, Camp. tsuguru (t + L. jugulum)
túgnu, tontonníu 'гриб' (t + L. fungus)
Другие долатинские слова:
- географические термины:

bèga 'луг', возможно, родственен португальскому veiga, испанскому vega 'плодородная равнина'.
bàcu 'каньон'
garrópu 'каньон'
giara 'плоская возвышенность'
míntza 'источник' / 'manantial' / 'источник'.
piteràca, boturinu, terighinu 'путь'
- названия растений:

tzaurra 'проросшее зерно'; intzaurru, 'проросшее растение'
araminzu, oroddasu — Cynodon dactylon ('название травянистого растения')
arbutu, arbutzu, abrutzu — Asphodelus ramosus 'asphodel' (хотя в латинском arbustus означает 'куст', 'кустарник', что сохранилось в португальском arbusto, 'деревце')
atagnda, atzagndda — Papaver rhoeas 'красный мак'
bidduri — Conium maculatum 'hemlock'
carcuri — en:Ampelodesma mauritanica (средиземноморская трава)
istiòcoro — en:Picris echioides
curma — Ruta chalepensis 'en:rue'
tinníga, tinnía, sinníga, tsinníga — 'en:esparto'
tiría — Calicotome spinosa 'thorny broom'
tzichiría — Ridolfia segetum (разновидность фенхеля)
- названия животных:

gròdde, marxani 'лиса'
irbírru, isbírru, iskírru, ibbírru 'куница'
tilingiòne, tilingròne, tiringoni 'земляной червь'
tilipírche, tilibílche 'кузнечик'
tilicúcu, telacúcu, tiligúgu 'геккон', Camp. tsilicitu 'ящерица' (pistiloni 'геккон')
tilichèrta, tilighèrta, tilighèlta; calixerta 'ящерица', когнат лат. lacerta.

## Лингвистическая характеристика
Что касается контактов сардинцев с другими народами, неоднократно заявлялось, что палеосардский язык имеет сходство с доиндоеропейскими языками Иберии и Сицилии. В частности, паракситонный суффикс -ara, о котором Террачини и Бертольди высказали предположение, что это маркер множественного числа, что может быть признаком родственных отношений между вышеуказанными группами древних языков.
Корень -nur-/-nor- часто встречается в древней топонимике Сардинии, в том числе в названии башен-нурагов позднего бронзового века. Он же встречается на Балеарских островах (населённый пункт Нура), где существовала культура талайотов, весьма сходная с нурагической. Здесь возможны параллели с преданием о миграции баларов под предводительством Норакса на Сардинию из Иберии.
То же самое касается суффиксов: -àna, -ànna, -énna, -ònna + -r + «вокальная финаль» (как в фамилии Bonnànnaro), как считает Бенвенуто Аронне Террачини. Рольфс, Батлер и Крэддок добавили суффикс -/ini / (как в фамилии Барумини) как ещё одну характеристику палеосардского. В свою очередь, суффиксы -arr-, -err-, -orr-, -urr-, по-видимому, имеют корреляции в Северной Африке (Террачини), в Иберии (Бласко Феррер), на юге Италии и в Гаскони (Рольфс), со ссылками на Euskera (Вагнер, Хюбшман).
Как указывает Террачини, окончания -ài, -éi, -òi, -ùi распространены в языках Северной Африки. Питтау обращает внимание на факт, что многие из этих окончаний имеют структуру «ударный гласный + финальный гласный», и что эта особенность проявляется даже в ряде топонимов, возникших после римского завоевания: они состоят из латинского корня и «палеосардского» окончания. Бертольди предполагал, что некоторые такие топонимы, заканчивающиеся на -ài и -asài, происходят из Анатолии. Широко распространённый в Иберии суффикс -aiko, вероятно, кельтского происхождения, а также иберские этнонимические суффиксы -itani и -etani, вероятно, были распространены и в палеосардском языке (на это указывают Террачини, Рибеццо, Вагнер, Хубшмид, Фауст и ряд других исследователей).
К III веке н. э. вульгарный латинский язык начал вытеснять палеосардские наречия. В настоящее время жители острова говорят на сардинском языке, происходящем от вульгарной латыни. Палеосардский сохранился предположительно лишь в ряде топонимов и в субстратной лексике сардинского языка (например, названиях растений).

wikiname: ruwiki

title: Протосардский язык

in_language: ru

wikitext:
{{Язык
| имя            = Палеосардский язык
| карта          = Idioma nurago.png
| описание карты =
| самоназвание   =
| страны         = [[Сардиния]], [[Корсика]], [[Менорка]]
| вымер          = I тысячелетие н.э.
| категория      = [[Языки Евразии]]
| классификация  = [[неклассифицированный язык]], гипотетически [[тирренская семья]] или [[Васконская гипотеза|эускарская семья]]
| письмо         = бесписьменный
}}
'''Протосардский (нурагический) язык''', или группа языков, известные по [[субстрат (лингвистика)|субстратной]] лексике [[сардинский язык|сардинского языка]] и топонимике острова [[Сардиния]], восходящей к эпохе до римского завоевания ([[III век до н. э.]]), то есть к эпохе [[нурагическая культура|нурагической культуры]]. Термин '''палеосардский язык''', встречающийся в некоторых итальянских публикациях, не вполне удачен, так как вызывает ассоциацию скорее с [[донурагический период|донурагическими культурами]] Сардинии. Возможно, язык или один из палеосардских языков был ранее распространён на [[Балеарские острова|Балеарских островах]]<ref name=autogenerated1>P. MacKendrick (1969). The Iberian Stones Speak. New York, Funk & Wagnalls. P. 18-19</ref>, см. ниже.

== Социокультурная характеристика ==
Античные источники указывают, что [[нурагическая культура|доримское население]] Сардинии делилось на различные этнические группы, среди которых были [[корсы]], [[балары]] и [[иолаи]] (илийцы). Некоторые авторы рассматривают две последних группы как один и тот же народ. Неизвестно, говорили ли эти народы на одном или на разных языках, и в последнем случае — были ли эти языки взаимопонимаемыми.

=== Происхождение ===
{{see also|Донурагическая Сардиния|Нурагическая культура}}
Поскольку Сардиния длительное время была изолирована от магистральных путей европейской цивилизации (даже христианство проникло в центральную часть острова лишь в конце VI века, когда вождь илийцев [[Госпитон]] допустил туда византийских проповедников), в местной лексике, а также, вероятно, и в фонетике современного сардинского языка могли сохраниться пережитки языков доримских культур, прежде всего [[нурагическая культура|нурагической культуры]].

О происхождении доримских народов Сардинии см. в статьях: балары, [[иолаи]], [[корсы]], [[донурагическая Сардиния]].

=== Работы М. Питтау ===
Многие интересные исследования были осуществлены для того, чтобы определить происхождение некоторых корней слов, которые сегодня считаются автохтонными. Например, корень ''sard-'', представленный во многих топонимах и характерный для названий некоторых этнических групп. Так, на одной из обнаруженных в [[Древний Египет|Египте]] надписей упоминался таинственный народ ''[[Шерданы|шардана]]'', один из «[[народы моря|народов моря]]», который якобы пришёл из [[Ближний Восток|Ближнего Востока]] или [[Средиземноморье|Средиземноморья]]. Итальянский этрусколог [[Питтау, Массимо|Массимо Питтау]] предполагал, что они происходили из [[Лидия|Лидии]], основываясь на [[Археология|археологических]] находках в центральной части [[Анатолия|Анатолии]]<ref>Massimo Pittau, La lingua sardiana o dei Protosardi, Cagliari (2000)</ref>. Другие учёные делают акцент на сходство между предметами одежды и ритуалами в центральной части Сардинии и некоторых регионов [[Балканы|Балкан]]. Это последнее исследование является частью более обширной теории о миграции различных кавказских и балканских племён на [[Иберийский полуостров]].

Работы Питтау<ref>La lingua dei Sardi Nuragici e degli Etruschi, Sassari 1981 (esaurito).</ref> также интересны тем, что в 1984 году он предположил, что многие [[латинский язык|латинские]] слова имеют происхождение в [[этрусский язык|этрусском языке]], сравнивая его также с «палеосардским языком». Из этой работы<ref>Lessico etrusco-latino comparato col nuragico, Sassari 1984 (Libreria Koinè)</ref> следовало, что ввиду глубокого [[Этруски|этрусского]] влияния на культуру острова многие элементы, которые считались ранее заимствованиями из [[латинский язык|латыни]], на самом деле могут быть влиянием непосредственно этрусского языка. Таким образом, и этрусский, и «палеосардский» языки происходят от [[лидийский язык|лидийского языкa]], и оба эти [[Индоевропейцы|индоевропейских]] народа пришли из Лидии (чья столица, если верить [[Геродот]]у, носила название Sardes). Эта теория нуждается в более строгих доказательствах, чтобы быть признанной всем научным сообществом, так как соотношение этрусского языка с индоевропейскими служило неоднократно предметом различных спекуляций, хотя связь этрусского и [[Лидийский язык|лидийского]] (вообще с [[Хетто-лувийские языки|хетто-лувийскими]]) предполагалась неоднократно<ref>Георгиев</ref>, так как эта группа индоевропейских языков демонстрирует некоторое сходство с этрусским и при этом очень отлична от всех других индоевропейских языков, однако научным большинством эта теория не признаётся как общепринятая и мнение о неиндоевропейском характере этрусского языка преобладает.

=== Работы А. Аредду ===
[[Альберто Аредду]] полагает, что существует значительное сходство между рядом элементов лексики, которая считается долатинской, и некоторыми современными [[апеллятив]]ами [[Албания|Албании]]<ref>{{Cite web |url=http://web.tiscali.it/sardoillirica/sardoillirica/ |title=sardoillirica |access-date=2010-11-14 |archive-date=2010-09-18 |archive-url=https://web.archive.org/web/20100918022114/http://web.tiscali.it/sardoillirica/sardoillirica/ |url-status=live }}</ref>. На этом основании Аредду приходит к выводу, что протосардский язык соответствует палеоиллирийскому субстрату — в особенности сохранившиеся элементы языка в восточной части острова (Барбадже и Ольястра). По мнению Аредду, топоним Сардиния родственен топонимам Сарда в Иллирии и Сердика во Фракии. Он указывает на то, что античный сардинский город Сардара был известным водным курортом античности, как и Сердика во Фракии, что якобы также указывает на родство топонимов.

* сард. ''eni'' ‘тисовое дерево’= {{lang-sq|enjë}} ‘тисовое дерево’
* сард. ''alase'' ‘омела’ = {{lang-sq|halë(z)}}, ‘шип’
* сард. ''lothiu'' ‘грязный’, ср. топонимы ''Lotzorai, Lothorgo, Loceri, Lotzeri'' = {{lang-sq|lloç}} ‘слякоть’
* сард. ''drob(b)alu'' ‘кишка свиньи’ = {{lang-sq|drobolì}} ‘кишка’
* сард. ''urtzula'' ‘[[ломонос]]’, ср. топоним ''Urtzulei'' = {{lang-sq|hurdh}} ‘плющ’

== Классификация ==
[[Файл:Etnie Nuragiche.jpg|thumb|right|200px|Племена нурагической культуры: [[корсы]], [[балары]], [[иолаи]].]]
Письменные памятники нурагического языка отсутствуют, в связи с чем любые предположения о его филогенетической классификации основаны на спекуляциях по косвенным данным. Среди имеющихся гипотез можно отметить следующие:

=== Доиндоевропейская гипотеза ===
Основана на [[топоним]]ах и наименованиях растений Сардинии. Её сторонник Макс Леопольд Вагнер полагал, что язык или языки, отражённые в данной лексике, не имеют сходства с индоевропейскими. Другие авторы, как Й. Хубшмид и Юрген Хениц Вольф, предполагали, что нурагический язык мог быть [[Агглютинативные языки|агглютинативным]].

=== Иберско-лигурско-ливийская гипотеза ===
На основании археологических данных Джованни Угас предположил, что население Сардинии могло иметь разнородное происхождение, и в доримский период состояло из трёх различных групп, говоривших на различных языках:
** [[балары]] могли происходить из автохтонного населения Иберии ([[иберы]] или [[турдетаны]]);
** [[корсы]] могли происходить от [[лигуры|лигуров]];
** [[иолаи]] могли происходить от североафриканского населения (носителей [[афразийские языки|афразийских языков]]?).
С данной гипотезой согласуется членение современного [[сардинский язык|сардинского языка]] на три диалектных блока: логудурский, галурский и кампиданский, которые могут быть связаны с различными субстратами. В соответствии с данной гипотезой иолаи (илийцы) отождествяются с воинами-мореплавателями «шардана» из числа «[[народы моря|народов моря]]». Лингвистические исследования данную гипотезу пока не подтвердили.

=== Нураго-микенская гипотеза ===
Профессор Марчелло Пили из [[университет Ла-Сапьенца|университета Ла-Сапьенца]] полагал, что нурагический народ мог говорить на микенском греческом диалекте. По его мнению, в пользу этой гипотезы говорит архитектурное сходство нурагов с греческими [[толос]]ами, а также легенды об Иолае и Сардосе. Этой же точки зрения придерживался итальянский учёный М. Лиджа.

=== Баско-иберская гипотеза ===
{{main|баско-иберская гипотеза}}
Эдуардо Бласко Феррер ([[:en:Eduardo Blasco Ferrer]]) на основании лексических (несколько десятков общих корней), фонетических и морфологических совпадений относит палеосардский к той же гипотетической семье, что и баскский и иберский языки<ref>Ferrer E. B. (2010) Paleosardo. Le radici linguistiche della Sardegna neolitica. Berlin : De Gruyter. ISBN 978-3-11-023560-9http://www.degruyter.com.proxy.library.carleton.ca/view/supplement/9783110235609_Contents.pdf</ref>. При этом сама по себе гипотеза о родстве баскского и иберского не является общепризнанной.

== Долатинский субстрат в сардинском языке ==
Частично представления о протосардском языке основаны на субстратной лексике в современном сардинском языке (нижеследующие сопоставления принадлежат А. Аредду):

* Слова, возможно родственные [[иберский язык|иберским]]:
: ''cóstiche'' 'разновидность клёна'
: ''cúcuru'' 'верх'; ср. ''cucuredhu'' 'вершина', 'курган', и др.
: ''giágaru'' (кампиданский диалект) 'охотничья собака' (ср. баск. ''txakur''?)
: ''golósti'' 'остролист' (ср. баск. ''gorosti'')
: ''sechaju'' 'годовалый ягнёнок' (ср. баск. ''zekail'')
: ''zerru'' (галлурский диалект) 'свинья' (ср. баск. ''zerri'')

* Связи с Иллирией:
: ''eni'' 'овца-самка' (ср. албан. ''enjë'' 'овца-самка')
: ''thurg-alu'' 'поток' (ср. албан. ''çurg'' 'поток')
: ''drobbalu'' 'кишки' (ср. албан. ''drobolì'' 'кишки')
: ''golostriu'' 'остролист' (ср. иллир. ''*gol'' (A. Mayer) 'верхушка, шип'+ слав. ''ostrь'' 'острый')
: ''zerru'' 'свинья' (галлурский диалект) (ср. албан. ''derr'' 'свинья', по М. Морвану)

* Слова латинского происхождения с долатинским префиксом (артиклем?) ''t(i)-'':
: ''tilichèrta'', Camp. ''tzilikitu'' 'ящерица' (''ti'' + L. ''lacerta'')
: ''tilingiòne'' 'червь' (''ti'' + L. ''lumbricum'' 'земляной червь')
: ''trúcu'' 'шея'; var. ''ciugu, túgulu'', Camp. ''tsuguru'' (''t'' + L. ''jugulum'')
: ''túgnu, tontonníu'' 'гриб' (''t'' + L. ''fungus'')

Другие долатинские слова:
* географические термины:
: ''bèga'' 'луг', возможно, родственен португальскому ''veiga'', испанскому ''vega'' 'плодородная равнина'.
: ''bàcu'' '[[каньон]]'
: ''garrópu'' 'каньон'
: ''giara'' 'плоская возвышенность'
: ''míntza'' 'источник' / 'manantial' / 'источник'.
: ''piteràca, boturinu, terighinu'' 'путь'

* названия растений:
: ''tzaurra'' 'проросшее зерно'; ''intzaurru'', 'проросшее растение'
: ''araminzu'', ''oroddasu'' — ''Cynodon dactylon'' ('название травянистого растения')
: ''arbutu'', ''arbutzu'', ''abrutzu'' — ''Asphodelus ramosus'' '[[asphodel]]' (хотя в латинском ''arbustus'' означает 'куст', 'кустарник', что сохранилось в португальском ''arbusto'', 'деревце')
: ''atagnda, atzagndda'' — ''Papaver rhoeas'' '[[Мак самосейка|красный мак]]'
: ''bidduri'' — ''Conium maculatum'' '[[:en:Conium|hemlock]]'
: ''carcuri'' — ''[[:en:Ampelodesma]] mauritanica'' (средиземноморская трава)
: ''istiòcoro'' — ''[[:en:Picris]] echioides''
: ''curma'' — ''Ruta chalepensis'' '[[:en:rue]]'
: ''tinníga, tinnía, sinníga, tsinníga'' — '[[:en:esparto]]'
: ''tiría'' — ''[[Calicotome spinosa]]'' 'thorny broom'
: ''tzichiría'' — ''Ridolfia segetum'' (разновидность [[фенхель|фенхеля]])

* названия животных:
: ''gròdde'', ''marxani'' '[[лиса]]'
: ''irbírru, isbírru, iskírru, ibbírru'' '[[куница]]'
: ''tilingiòne, tilingròne, tiringoni'' '[[земляной червь]]'
: ''tilipírche, tilibílche'' '[[кузнечик]]'
: ''tilicúcu, telacúcu, tiligúgu'' '[[геккон]]', Camp. ''tsilicitu'' 'ящерица' (''pistiloni'' 'геккон')
: ''tilichèrta, tilighèrta, tilighèlta; calixerta'' '[[ящерица]]', когнат {{lang-la|lacerta}}.

== Лингвистическая характеристика ==
Что касается контактов сардинцев с другими народами, неоднократно заявлялось, что палеосардский язык имеет сходство с доиндоеропейскими языками Иберии и Сицилии. В частности, паракситонный суффикс ''-ara'', о котором Террачини и Бертольди высказали предположение, что это маркер множественного числа, что может быть признаком родственных отношений между вышеуказанными группами древних языков.

Корень -nur-/-nor- часто встречается в древней топонимике Сардинии, в том числе в названии башен-[[нураг]]ов позднего бронзового века. Он же встречается на [[Балеарские острова|Балеарских островах]] (населённый пункт Нура), где существовала культура [[талайот]]ов, весьма сходная с нурагической<ref name=autogenerated1/>. Здесь возможны параллели с преданием о миграции баларов под предводительством [[Норакс]]а на Сардинию из Иберии.

То же самое касается суффиксов: ''-àna, -ànna, -énna, -ònna'' + ''-r'' + «вокальная финаль» (как в фамилии ''Bonnànnaro''), как считает [[:it:Benvenuto Terracini|Бенвенуто Аронне Террачини]]. [[Рольфс]], [[Батлер]] и [[Крэддок]] добавили суффикс -/ini / (как в фамилии Барумини) как ещё одну характеристику палеосардского. В свою очередь, суффиксы -arr-, -err-, -orr-, -urr-, по-видимому, имеют корреляции в [[Северная Африка|Северной Африке]] ([[Террачини]]), в Иберии ([[Бласко Феррер]]), на юге Италии и в Гаскони (Рольфс), со ссылками на [[баскский язык|Euskera]] ([[Вагнер]], [[Хюбшман, Генрих|Хюбшман]]).

Как указывает [[Террачини]], окончания ''-ài, -éi, -òi, -ùi'' распространены в языках Северной Африки. Питтау обращает внимание на факт, что многие из этих окончаний имеют структуру «ударный гласный + финальный гласный», и что эта особенность проявляется даже в ряде топонимов, возникших после римского завоевания: они состоят из латинского корня и «палеосардского» окончания. Бертольди предполагал, что некоторые такие топонимы, заканчивающиеся на ''-ài'' и ''-asài'', происходят из Анатолии. Широко распространённый в Иберии суффикс ''-aiko'', вероятно, кельтского происхождения, а также иберские этнонимические суффиксы ''-itani'' и ''-etani'', вероятно, были распространены и в палеосардском языке (на это указывают Террачини, Рибеццо, Вагнер, Хубшмид, Фауст и ряд других исследователей).

К III веке н. э. [[Народная латынь|вульгарный латинский язык]] начал вытеснять палеосардские наречия. В настоящее время жители острова говорят на сардинском языке, происходящем от [[Народная латынь|вульгарной латыни]]. Палеосардский сохранился предположительно лишь в ряде топонимов и в субстратной лексике сардинского языка (например, названиях растений).

== См. также ==
* Eduardo Blasco Ferrer, ed. 2010. Paleosardo: Le radici linguistiche della Sardegna neolitica (Paleosardo: The Linguistic Roots of Neolithic Sardinian). De Gruyter Mouton.{{ref-en}}

== Примечания ==
{{примечания}}

== Литература ==
* [https://web.archive.org/web/20091018072400/http://ama.sgu.ru/ama05/ama0503.html Кац Т. П. Античные авторы о населении Сардинии // АМА. Вып. 5. Саратов, 1983. С. 26-32]
* [https://web.archive.org/web/20090911074843/http://ama.sgu.ru/ama06/ama0603.html Кац Т. П. Нурагическая Сардиния и «морские народы» // АМА. Вып. 6. Саратов, 1986. С. 31-42.]
* [http://ancientrome.ru/publik/katz-tp/katz-tp01.htm Кац Т. П. О некоторых культах нурагической Сардинии]
* Alberto Areddu, ''Le Origini Albanesi della Civiltà in Sardegna'', Napoli (2007);Recensione di Emanuele Banfi, in Rivista Italiana di Linguistica e Dialettologia (2009), XI, pp. 211–214".
* Alberto Areddu, «Òrolo: il genuino nome dell’aquila paleosarda» in Quaderni Bolotanesi 36 (2011)
* Atlante Storico Mondiale, De Agostini pp. 61 (Edizione del 1994)
* Eduardo Blasco Ferrer, ''Storia della lingua sarda. Dal paleolitico alla musica rap'', Cagliari (2009)
* Eduardo Blasco Ferrer, ''Paleosardo. Le radici linguistiche della Sardegna neolitica'', Berlin/New York (2010)
* Fabio Fancello, ''Voci di un Mondo Remoto riflessioni di linguistica sarda'', Edizione L’Ortobene, Nuoro (2003)
* Angelo Leotti ''L’Albanese parlato (dialetto ghego)'', Ulrico Hoepli, Milano (1916)
* Johannes Hubschmid, ''Sardische Studien'', Bern (1953)
* Mario Ligia, ''La lingua dei Sardi. Ipotesi filologiche'', Ghilarza (2002)
* Bovore Mele, ''Unij Dyn Teri Kanteri: Arvareshu Shardanu Grammatica Elementare e Vocabolario della Lingua Protosarda'', Sassari (2010)
* L R Palmer, ''Mycenaeans and Minoans,'' Second ed. New York: Alfred A. Knopf. 1965.
* Giulio Paulis, ''I nomi di luogo in Sardegna'', Sassari (1987)
* Massimo Pittau, ''La lingua sardiana o dei Protosardi'', Cagliari (2000)
* Helmut Rix, ''Rätisch und Etruskisch'', Innsbruck 1998
* Dieter H. Steinbauer, ''Neues Handbuch des Etruskischen'', St. Katharinen 1999
* Giovanni Ugas, ''L’alba dei Nuraghi'', Cagliari (2005)
* Heinz Jürgen Wolf, ''Toponomastica Barbaricina'', Nuoro (1998)

[[Категория:Доклассические языки Европы]]
[[Категория:Языки Италии]]
[[Категория:Доисторическая Сардиния]]
[[Категория:Субстратные языки]]
[[Категория:Изолированные и неклассифицированные языки Европы]]

title: Палеосардский язык

Страны: Сардиния, Корсика, Менорка

Вымер: I тысячелетие н.э.

title: Классификация

Категория: Языки Евразии

Языковая семья: неклассифицированный язык, гипотетически тирренская семья или эускарская семья

Письменность: бесписьменный


text:
# Apatania aberrans
Apatania aberrans là một loài Trichoptera trong họ Apataniidae. Chúng phân bố ở miền Cổ bắc.

wikiname: viwiki

title: Apatania aberrans

in_language: vi

wikitext:
{{nhan đề nghiêng}}
{{Bảng phân loại
| name = ''Apatania aberrans''
| image =
| image caption =
| regnum = [[Động vật|Animalia]]
| phylum = [[Động vật Chân khớp|Arthropoda]]
| classis = [[Côn trùng|Inescta]]
| ordo = [[Bộ Cánh lông|Trichoptera]]
| familia = [[Apataniidae]]
| genus = ''[[Apatania]]''
| species = '''''A. aberrans'''''
| binomial = ''Apatania aberrans''
| binomial_authority = AV Martynov, 1933
}}
'''''Apatania aberrans'''''<ref name = "COL"/> là một loài [[Bộ Cánh lông|Trichoptera]] trong họ [[Apataniidae]]. Chúng phân bố ở [[miền Cổ bắc]].

==Tham khảo==
<references>
<ref name = "COL">{{chú thích web|url= http://www.catalogueoflife.org/annual-checklist/2011/search/all/key/Apatania+aberrans/match/1|title= Species 2000 & ITIS Catalogue of Life: 2011 Annual Checklist.|access-date = 5 tháng 6 năm 2012 |author= Bisby |first = F.A. |last2 = Roskov |first2 = Y.R. |last3 = Orrell |first3 = T.M. |last4 = Nicolson |first4 = D. |last5 = Paglinawan |first5 = L.E. |last6 = Bailly |first6 = N. |last7 = Kirk |first7 = P.M. |last8 = Bourgoin |first8 = T. |last9 = Baillargeon |first9= G. |last10 = Ouvrard |first10 = D.|year= 2011|publisher=Species 2000: Reading, UK.}}</ref>
</references>

[[Thể loại:Trichoptera miền Cổ bắc]]
[[Thể loại:Apatania]]

{{Trichoptera-stub}}

title: Phân loại khoa học

Giới (regnum): Animalia

Ngành (phylum): Arthropoda

Lớp (class): Inescta

Bộ (ordo): Trichoptera

Họ (familia): Apataniidae

Chi (genus): Apatania

Loài (species): A. aberrans

title: Danh pháp hai phần

Danh pháp hai phần: Apatania aberrans · AV Martynov, 1933


text:
# 摩耶ロープウェー
摩耶ロープウェー（まやロープウェー）は、兵庫県神戸市灘区の摩耶山にかかる、こうべ未来都市機構のロープウェーである。

## 概要
摩耶山の中腹にある虹の駅と、山頂部にある星の駅を結ぶ。摩耶ケーブル線と合わせて、まやビューラインという公式愛称がつけられている。以前は、まやビューライン夢散歩という愛称だったが、近年ではその愛称はほとんど使われていない。しばしば、まやロープウェーとも表記される。
摩耶山山頂の星の駅近くにある掬星台展望台から眺める神戸の夜景は「1000万ドルの夜景」といわれている。また同駅から釈迦の生母摩耶夫人像を祀る忉利天上寺は徒歩10分のところにある。また同駅付近にサンテレビジョンの親局送信所がある。

## 路線データ
- 駅数 - 2駅（起終点駅含む）
- 傾斜こう長 - 856.56m
- 最大高低差 - 222.23m
- 支柱数 - 1基
- ゴンドラ定員 - 29人×2台
- 主原動機 - 75kW三相誘導電動機
- 運転速度 - 3.6m/s
- 所要時間 - 6分

## 運行形態
- 摩耶ケーブル線と同じ時刻で20分間隔で運行され、改札は発車3分前から行われる。
- 多客期は増発されることがある。
- 所要時間は6分。
- 冬期を除く土曜・休日と夏期は営業時間が延長される。
- 毎週火曜日（祝日の場合は翌平日）は休業となる。
- ロープウェイの車内（搬器）内に乗務員は添乗しない。

## ゴンドラ
現在の車両は、1号車には「ひこぼし」2号車には「おりひめ」という愛称がそれぞれ付けられていて、車体色は摩耶ケーブル線と同じで「おりひめ」は「海老茶」(■#773c30) であり、「ひこぼし」は「苔色」(■#69821b) である。2001年の営業再開時に3代目の車両として安全索道と武庫川車両で新造されたが、2014年の事故で激しく破損した「おりひめ」のみ新たに製造されたため、「おりひめ」の車両は4代目となっている。4代目の「おりひめ」は、2014年に安全索道と阪神車両メンテナンスで製造されたもので、外観は3代目と同一になっている。
内装については、3代目の廃車発生品で再利用可能な部品は極力流用しており、新調した部分も3代目と同一に作られたため、相違点は製造銘板や諸元の内容、「扉に注意」と書かれたプレートのフォント程度しかない。
3代目「ひこぼし」・4代目「おりひめ」共に、当初は窓枠がアルミ無塗装になっていたが、後に車体の色に塗装された。
また、3代目「ひこぼし」の前照灯は当初はシールドビームであったが、後に白色LEDに変更されている。

開業時から使われた初代車両は、丸みを帯びた車体で、白をベースに窓周りと模様が緑で神戸市バスのような配色となっており、前面には神戸市バスの後部に似た模様が付いた車両であった。1号車は「すずかぜ」・2号車は「そよかぜ」の愛称があった。
1974年から営業休止まで使われた、2代目車両は角ばった車体となり、初代と同様に1号車は「すずかぜ」・2号車は「そよかぜ」という愛称があった。
営業再開時に廃車になっているが、2020年2月現在も1号車の車体は六甲有馬ロープウェーの有馬温泉駅近くの駐車場で料金所として使われている。
- 3代目車両ひこぼし
- 3代目車両おりひめ　2014年の事故で破損した
- 4代目車両おりひめ (ひこぼしは今も3代目車両)

## 歴史
- 1955年（昭和30年）7月12日 - 神戸市交通局奥摩耶ロープウェイとして摩耶駅（現・虹の駅） - 摩耶山上駅（現・星の駅）営業開始。
- 1977年（昭和52年）7月1日 - 神戸市都市整備公社に移管され、摩耶ロープウェーとなる。
- 1995年（平成7年）1月17日 - 阪神・淡路大震災の被害を受け運休。
- 2001年（平成13年）3月17日 - 摩耶ケーブル線とともに運行再開。駅名を現駅名に改称。
- 2013年（平成25年）1月1日 - 神戸市都市整備公社から神戸すまいまちづくり公社に改称[3]。
- 2013年（平成25年）12月1日 - 運転制御システムの更新のため運休[1]。
- 2014年（平成26年）1月23日 - 試運転中にゴンドラがホームに衝突し破損[1]。
- 2014年（平成26年）5月21日 - 運転再開。前述の事故のため、当面は片側のゴンドラのみ使用[1]。
- 2014年（平成26年）10月11日 - 破損したゴンドラが復旧。
- 2022年（令和4年）5月1日 - 神戸すまいまちづくり公社から神戸住環境整備公社に改称[4]。
- 2023年（令和5年）4月1日  -  摩耶ケーブル・六甲有馬ロープウェイとともにこうべ未来都市機構に移管[5]。

## 駅一覧
- 虹の駅 - 星の駅

## 接続路線
- 虹の駅：摩耶ケーブル線
- 星の駅：六甲摩耶スカイシャトルバス・阪急バス（六甲ケーブル線六甲山上駅方面）

title: 摩耶ロープウェー

wikitext:
[[ファイル:Kobe maya ropeway03 1920.jpg|thumb|300px|摩耶ロープウェー「おりひめ」]]
[[ファイル:Nijino.jpg|thumb|250px|[[神戸住環境整備公社摩耶ケーブル線|摩耶ケーブル]]の駅に隣接するロープウェーの虹の駅]]
[[ファイル:Kobe maya ropeway01 2816.jpg|thumb|250px|[[掬星台]]にある星の駅]]
'''摩耶ロープウェー'''（まやロープウェー）は、[[兵庫県]][[神戸市]][[灘区]]の[[摩耶山]]にかかる、[[こうべ未来都市機構]]の[[索道|ロープウェー]]である。

== 概要 ==
摩耶山の中腹にある[[虹の駅]]と、山頂部にある[[星の駅]]を結ぶ。[[こうべ未来都市機構摩耶ケーブル線|摩耶ケーブル線]]と合わせて、'''まやビューライン'''という公式愛称がつけられている。以前は、'''まやビューライン夢散歩'''という愛称だったが、近年ではその愛称はほとんど使われていない。しばしば、'''まやロープウェー'''とも表記される。

摩耶山山頂の星の駅近くにある[[掬星台]]展望台から眺める神戸の[[夜景]]は「1000万ドルの夜景」といわれている。また同駅から[[釈迦]]の生母[[摩耶夫人]]像を祀る[[忉利天上寺]]は徒歩10分のところにある。また同駅付近に[[サンテレビジョン]]の親局送信所がある。

== 路線データ ==
* 駅数 - 2駅（起終点駅含む）
* 傾斜こう長 - 856.56m
* 最大高低差 - 222.23m
* 支柱数 - 1基
* ゴンドラ定員 - 29人×2台
* 主原動機 - 75kW三相誘導電動機
* 運転速度 - 3.6m/s
* 所要時間 - 6分

== 運行形態 ==
* 摩耶ケーブル線と同じ時刻で20分間隔で運行され、改札は発車3分前から行われる。
* 多客期は増発されることがある。
* 所要時間は6分。
* 冬期を除く土曜・休日と夏期は営業時間が延長される。
* 毎週火曜日（祝日の場合は翌平日）は休業となる。
* ロープウェイの車内（搬器）内に乗務員は添乗しない。

== ゴンドラ ==
現在の車両は、1号車には「ひこぼし」2号車には「おりひめ」という愛称がそれぞれ付けられていて、車体色は[[神戸住環境整備公社摩耶ケーブル線|摩耶ケーブル線]]と同じで「おりひめ」は「海老茶」({{Color|#773c30|■}}#773c30) であり、「ひこぼし」は「苔色」({{Color|#69821b|■}}#69821b) である。2001年の営業再開時に3代目の車両として[[安全索道]]と[[武庫川車両]]で新造されたが、2014年の事故で激しく破損した「おりひめ」のみ新たに製造されたため<ref name="response"/>、「おりひめ」の車両は4代目となっている。4代目の「おりひめ」は、2014年に安全索道と[[阪神車両メンテナンス]]で製造されたもので、外観は3代目と同一になっている。
内装については、3代目の廃車発生品で再利用可能な部品は極力流用<ref>一例として、車内スピーカーは[[松下電工]]製で、「National」のロゴが記されている。4代目ゴンドラが製造された、2014年当時の松下電工は既に[[パナソニック]]に社名変更しており、Nationalブランドも廃止されていることから、流用品ということが分かる。</ref>しており、新調した部分も3代目と同一に作られたため、相違点は製造銘板や諸元の内容、「扉に注意」と書かれたプレートのフォント程度しかない。

3代目「ひこぼし」・4代目「おりひめ」共に、当初は窓枠がアルミ無塗装になっていたが、後に車体の色に塗装された。
また、3代目「ひこぼし」の前照灯は当初はシールドビームであったが、後に白色LEDに変更されている。

開業時から使われた初代車両は、丸みを帯びた車体で、白をベースに窓周りと模様が緑で[[神戸市バス]]のような配色となっており、前面には[[神戸市バス]]の後部に似た模様が付いた車両であった。1号車は「すずかぜ」・2号車は「そよかぜ」の愛称があった。

[[1974年]]から営業休止まで使われた、2代目車両は角ばった車体となり、初代と同様に1号車は「すずかぜ」・2号車は「そよかぜ」という愛称があった。
営業再開時に廃車になっているが、2020年2月現在も1号車の車体は[[六甲有馬ロープウェー]]の[[有馬温泉駅 (六甲有馬ロープウェイ)|有馬温泉駅]]近くの駐車場で料金所として使われている。<gallery>
ファイル:Maya Ropeway-2012-02.jpg|3代目車両ひこぼし
ファイル:Maya Ropeway-2012-01.jpg|3代目車両おりひめ　2014年の事故で破損した
ファイル:Kobe maya ropeway03 1920.jpg|4代目車両おりひめ (ひこぼしは今も3代目車両)
</gallery>

== 歴史 ==
* [[1955年]]（昭和30年）[[7月12日]] - [[神戸市交通局]]奥摩耶ロープウェイとして摩耶駅（現・虹の駅） - 摩耶山上駅（現・星の駅）営業開始。
* [[1977年]]（昭和52年）[[7月1日]] - 神戸市都市整備公社に移管され、摩耶ロープウェーとなる。
* [[1995年]]（平成7年）[[1月17日]] - [[阪神・淡路大震災]]の被害を受け運休。
* [[2001年]]（平成13年）[[3月17日]] - 摩耶ケーブル線とともに運行再開。駅名を現駅名に改称。
* [[2013年]]（平成25年）[[1月1日]] - 神戸市都市整備公社から神戸すまいまちづくり公社に改称<ref>[http://www.kobe-sumai-machi.or.jp/outline/ 「神戸すまいまちづくり公社」の誕生] - 神戸すまいまちづくり公社、2013年8月4日閲覧。</ref>。
* 2013年（平成25年）12月1日 - 運転制御システムの更新のため運休<ref name="response">[https://response.jp/article/2014/04/17/221401.html 摩耶ロープウェー、5月から「片線運行」で再開]レスポンス、2014年4月17日）</ref>。
* [[2014年]]（平成26年）1月23日 - 試運転中にゴンドラがホームに衝突し破損<ref name="response"/>。
* 2014年（平成26年）5月21日 - 運転再開。前述の事故のため、当面は片側のゴンドラのみ使用<ref name="response"/>。
* 2014年（平成26年）10月11日 - 破損したゴンドラが復旧。
* [[2022年]]（令和4年）[[5月1日]] - 神戸すまいまちづくり公社から神戸住環境整備公社に改称<ref name="information20220418">{{Cite press release|和書|title=5月1日から法人名が変わります|publisher=神戸すまいまちづくり公社|date=2022-04-18|url=https://www.kobe-rma.or.jp/information/10582/|access-date=2022-10-31}}</ref>。
* [[2023年]]（令和5年）[[4月1日]]  -  [[こうべ未来都市機構摩耶ケーブル線|摩耶ケーブル]]・[[六甲有馬ロープウェイ]]とともに[[こうべ未来都市機構]]に移管<ref name="kobe-rma20230401">[https://www.kobe-rma.or.jp/information/12226/ ホームページ情報の一部移転のお知らせ] - 神戸住環境整備公社、2023年4月1日</ref>。

== 駅一覧 ==
* [[虹の駅]] - [[星の駅]]

== 接続路線 ==
* 虹の駅：[[神戸住環境整備公社摩耶ケーブル線|摩耶ケーブル線]]
* 星の駅：[[六甲摩耶スカイシャトルバス]]・[[阪急バス]]（[[六甲摩耶鉄道六甲ケーブル線|六甲ケーブル線六甲山上駅]]方面）

== 脚注 ==
{{脚注ヘルプ}}
{{Reflist}}

== 関連項目 ==
{{Commonscat|Maya Ropeway}}
* [[日本の索道]]
* [[六甲摩耶鉄道六甲ケーブル線]]
* [[六甲有馬ロープウェー]]
* [[こうべ未来都市機構摩耶ケーブル線]]
* [[神戸布引ロープウェイ]]（旧・新神戸ロープウェイ）
* [[日本の鉄道路線一覧]]
* [[神戸住環境整備公社]]

== 外部リンク ==
* [https://koberope.jp/maya まやビューライン - 六甲・まや空中散歩]

{{六甲山上の名所・施設}}

{{デフォルトソート:まやろおふうええ}}
[[Category:日本の索道]]
[[Category:こうべ未来都市機構|路まやろおふうええ]]
[[Category:灘区の交通]]
[[Category:六甲山地]]


text:
# Прямобалка
Прямобалка (укр. Прямобалка) — село, относится к Арцизскому району Одесской области Украины. Расположено на реке Ташлык.
Население по переписи 2001 года составляло 1075 человек. Почтовый индекс — 68440. Телефонный код — 4845. Занимает площадь 1,63 км². Код КОАТУУ — 5120485401.

## История
Основан населенный пункт 1834 году немцами-колонистами. В 1940 году они были переселены в Германию. В 1945 г. Указом ПВС УССР село Деневиц переименовано в Прямобалку.

## Население и национальный состав
По данным переписи населения Украины 2001 года распределение населения по родному языку было следующим (в % от общей численности населения):
По Прямобалковскому сельскому совету: украинский — 46,88 %; русский — 37,58 %; болгарский — 10,42 %; гагаузский — 0,37 %; молдавский — 3,91 %; румынский — 0,19 %; греческий — 0,56 %.

## Местный совет
68440, Одесская обл., Арцизский р-н, с. Прямобалка, ул. Советская, 46а

## Археологические находки
Поселения эпохи поздней бронзы и первых веков н. э.: в 1,5 км к Ю от села на левом берегу р. Ташлык на мысу между балками, площадь 100×100 м; в 1 км к Ю от села на левом берегу р. Ташлык. Поселение эпохи поздней бронзы в 1,5 км к Ю от села на правом берегу р. Ташлык напротив карьера, площадь 300×700 м. Поселение эпохи поздней бронзы и славян VI—VII вв.на южной окраине села на правом берегу р. Ташлык, на мысу возле пруда, площадь 50×400 м.

title: Прямобалка

wikitext:
{{НП-Украина
 |статус                  = Село
 |русское название        = Прямобалка
 |оригинальное название   = Прямобалка
 |герб                    =Pryambalka gerb.png
 |флаг                  =Pryambalka prapor.png
 |подчинение              =
 | изображение              = Dennewitz 4.jpg
 |описание изображения     = Церковь в селе (бывшая немецкая кирха)
  |lat_deg = 45 | lat_min = 53 | lat_sec = 31
  |lon_deg = 29 | lon_min = 18 | lon_sec = 1
 |CoordScale              = 50000
 |вид региона             = область
 |область                 = Одесская область
 |область в таблице       = Одесская область{{!}}Одесская
 |вид района              = Район
 |район                   = Арцизский район
 |район в таблице         = Арцизский район{{!}}Арцизский
 |вид общины              =
 |община                  =
 |община в таблице        =
 |внутреннее деление      =
 |вид главы               =
 |глава                   =
 |дата основания          = 1834
 |первое упоминание       =
 |прежние имена           = Гамбург, {{НП-ПН|1945|Деневиц}}
 |статус с                =
 |площадь                 = 1,63
 |вид высоты              =
 |высота центра НП        = 62
 |климат                  =
 |население               = 1075
 |год переписи            = 2001
 |плотность               = 659,51
 |агломерация             =
 |национальный состав     =
 |конфессиональный состав =
 |телефонный код          = 4845
 |почтовый индекс         = 68440
 |почтовые индексы        =
 |сайт                    =
 |КОАТУУ                  = 5120485401
 |add1n                   =
 |add1                    =
 |add2n                   =
 |add2                    =
 |add3n                   =
 |add3                    =
}}

'''Прямобалка''' ({{lang-uk|Прямобалка}}) — село, относится к [[Арцизский район|Арцизскому району]] [[Одесская область|Одесской области]] [[Украина|Украины]]. Расположено на реке [[Ташлык (приток Алияги)|Ташлык]].

Население по [[Всеукраинская перепись населения 2001 года|переписи 2001 года]] составляло 1075 человек. Почтовый индекс — 68440. Телефонный код — 4845. Занимает площадь 1,63 км². Код [[КОАТУУ]] — 5120485401.

== История ==
Основан населенный пункт 1834 году [[Немцы Бессарабии|немцами-колонистами]]. В 1940 году они были переселены в Германию. В 1945 г. Указом ПВС УССР село ''Деневиц'' переименовано в ''Прямобалку''<ref>{{Cite web|url=https://uk.wikisource.org/wiki/%D0%A3%D0%BA%D0%B0%D0%B7_%D0%9F%D1%80%D0%B5%D0%B7%D0%B8%D0%B4%D1%96%D1%97_%D0%92%D0%B5%D1%80%D1%85%D0%BE%D0%B2%D0%BD%D0%BE%D1%97_%D0%A0%D0%B0%D0%B4%D0%B8_%D0%A3%D0%A0%D0%A1%D0%A0_%D0%B2%D1%96%D0%B4_14.11.1945_%C2%AB%D0%9F%D1%80%D0%BE_%D0%B7%D0%B1%D0%B5%D1%80%D0%B5%D0%B6%D0%B5%D0%BD%D0%BD%D1%8F_%D1%96%D1%81%D1%82%D0%BE%D1%80%D0%B8%D1%87%D0%BD%D0%B8%D1%85_%D0%BD%D0%B0%D0%B9%D0%BC%D0%B5%D0%BD%D1%83%D0%B2%D0%B0%D0%BD%D1%8C_%D1%82%D0%B0_%D1%83%D1%82%D0%BE%D1%87%D0%BD%D0%B5%D0%BD%D0%BD%D1%8F_%E2%80%A6_%D0%BD%D0%B0%D0%B7%D0%B2_%E2%80%A6_%D0%86%D0%B7%D0%BC%D0%B0%D1%97%D0%BB%D1%8C%D1%81%D1%8C%D0%BA%D0%BE%D1%97_%D0%BE%D0%B1%D0%BB%D0%B0%D1%81%D1%82%D1%96%C2%BB|title=Указ Президії Верховної Ради УРСР від 14.11.1945 «Про збереження історичних найменувань та уточнення … назв … Ізмаїльської області» — Вікіджерела|publisher=uk.wikisource.org|access-date=2020-03-09|archive-date=2020-06-21|archive-url=https://web.archive.org/web/20200621115652/https://uk.wikisource.org/wiki/%D0%A3%D0%BA%D0%B0%D0%B7_%D0%9F%D1%80%D0%B5%D0%B7%D0%B8%D0%B4%D1%96%D1%97_%D0%92%D0%B5%D1%80%D1%85%D0%BE%D0%B2%D0%BD%D0%BE%D1%97_%D0%A0%D0%B0%D0%B4%D0%B8_%D0%A3%D0%A0%D0%A1%D0%A0_%D0%B2%D1%96%D0%B4_14.11.1945_%C2%AB%D0%9F%D1%80%D0%BE_%D0%B7%D0%B1%D0%B5%D1%80%D0%B5%D0%B6%D0%B5%D0%BD%D0%BD%D1%8F_%D1%96%D1%81%D1%82%D0%BE%D1%80%D0%B8%D1%87%D0%BD%D0%B8%D1%85_%D0%BD%D0%B0%D0%B9%D0%BC%D0%B5%D0%BD%D1%83%D0%B2%D0%B0%D0%BD%D1%8C_%D1%82%D0%B0_%D1%83%D1%82%D0%BE%D1%87%D0%BD%D0%B5%D0%BD%D0%BD%D1%8F_%E2%80%A6_%D0%BD%D0%B0%D0%B7%D0%B2_%E2%80%A6_%D0%86%D0%B7%D0%BC%D0%B0%D1%97%D0%BB%D1%8C%D1%81%D1%8C%D0%BA%D0%BE%D1%97_%D0%BE%D0%B1%D0%BB%D0%B0%D1%81%D1%82%D1%96%C2%BB|url-status=live}}</ref>.

== Население и национальный состав ==
По данным переписи населения Украины 2001 года распределение населения по родному языку было следующим (в % от общей численности населения):

По Прямобалковскому сельскому совету: украинский — 46,88 %; русский — 37,58 %; болгарский — 10,42 %; гагаузский — 0,37 %; молдавский — 3,91 %; румынский — 0,19 %; греческий — 0,56 %.

== Местный совет ==
68440, Одесская обл., Арцизский р-н, с. Прямобалка, ул. Советская, 46а

== Археологические находки ==
Поселения эпохи поздней бронзы и первых веков н. э.: в 1,5 км к Ю от села на левом берегу р. Ташлык на мысу между балками, площадь 100×100 м; в 1 км к Ю от села на левом берегу р. Ташлык. Поселение эпохи поздней бронзы в 1,5 км к Ю от села на правом берегу р. Ташлык напротив карьера, площадь 300×700 м. Поселение эпохи поздней бронзы и славян VI—VII вв.на южной окраине села на правом берегу р. Ташлык, на мысу возле пруда, площадь 50×400 м.

== Ссылки ==
* [http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/z7503/A005?rf7571=23623 Прямобалка на сайте Верховной рады Украины]{{ref-uk}}

== Примечания ==
{{примечания}}
{{Od-geo-stub}}
{{Арцизский район}}

[[Категория:Населённые пункты Арцизского района]]
[[Категория:Немецкие колонии в Одесской области]]

title: Прямобалка

Прямобалка: укр. Прямобалка

Прямобалка: · Церковь в селе (бывшая немецкая кирха)

Флаг: Герб

Страна: Украина

Область: Одесская

Район: Арцизский

title: История и география

Прежние названия: Гамбург, до 1945 — Деневиц

Часовой пояс: UTC+2:00, летом UTC+3:00

title: Население

title: Цифровые идентификаторы

Цифровые идентификаторы: Прямобалка


text:
# Spraakholte
Onder de spraakholten worden die ruimten in hoofd en romp verstaan die het timbre van de menselijke stem bepalen. Het zijn, van onder naar boven: longen, luchtpijp, keelholte, mond en neusholte. Het is in deze ruimten dat de lucht resoneert terwijl deze door de stembanden in trilling wordt gebracht.

wikiname: nlwiki

title: Spraakholte

in_language: nl

wikitext:
Onder de '''spraakholten''' worden die ruimten in [[Hoofd (anatomie)|hoofd]] en [[Romp (anatomie)|romp]] verstaan die het [[timbre]] van de [[menselijke stem]] bepalen. Het zijn, van onder naar boven: [[Long (orgaan)|longen]], [[luchtpijp]], [[Farynx|keelholte]], [[Mond (orgaan)|mond]] en [[neusholte]]. Het is in deze ruimten dat de lucht resoneert terwijl deze door de [[stemband]]en in trilling wordt gebracht.

[[Categorie:Anatomie]]


text:
# Peziotrichum
Peziotrichum is a genus of ascomycete fungus. It is an entomogenous fungus, meaning that it is found growing on the body of insects.

wikiname: enwiki

title: Peziotrichum

in_language: en

wikitext:
{{Short description|Genus of fungi}}
{{Italic title}}
{{Automatic_taxobox
| taxon = Peziotrichum
| authority =
| subdivision_ranks=Species
| subdivision=
*''[[Peziotrichum corticola]]''<ref>{{Cite web|url=http://www.indexfungorum.org/Names/NamesRecord.asp?RecordID=302637|title=Index Fungorum - Names Record: Peziotrichum corticola |last=|first=|date=|website=www.indexfungorum.org|archive-url=|archive-date=|access-date=2018-07-27}}</ref>
*''[[Peziotrichum lachnella]]''<ref>{{Cite web|url=http://www.indexfungorum.org/Names/NamesRecord.asp?RecordID=191453|title=Index Fungorum - Names Record: Peziotrichum lachnella| last=|first=|date=|website=www.indexfungorum.org|archive-url=|archive-date=|access-date=2018-07-27}}</ref>
*''[[Peziotrichum pulchellum]]''<ref>{{Cite web|url=http://www.indexfungorum.org/Names/NamesRecord.asp?RecordID=336043|title=Index Fungorum - Names Record: Peziotrichum pulchellum| last=|first=|date=|website=www.indexfungorum.org|archive-url=|archive-date=|access-date=2018-07-27}}</ref>
*''[[Peziotrichum saccardoanum]]''<ref>{{Cite web|url=http://www.indexfungorum.org/Names/NamesRecord.asp?RecordID=535751|title=Index Fungorum - Names Record: Peziotrichum saccardoanum|last=|first=|date=|website=www.indexfungorum.org|archive-url=|archive-date=|access-date=2018-07-27}}</ref>
}}

'''''Peziotrichum''''' is a genus of [[ascomycete]] fungus.<ref>{{Cite web|url=http://www.mycobank.org/BioloMICS.aspx?TableKey=14682616000000067&Rec=342837&Fields=All|title=Peziotrichum corticola|website=www.mycobank.org|language=en|access-date=2018-07-27}}</ref> It is an [[wiktionary:entomogenous|entomogenous]] fungus, meaning that it is found growing on the body of insects.<ref>{{cite journal | vauthors = Lombard L, van der Merwe NA, Groenewald JZ, Crous PW | title = Generic concepts in Nectriaceae | journal = Studies in Mycology | volume = 80 | pages = 189–245 | date = March 2015 | pmid = 26955195 | pmc = 4779799 | doi = 10.1016/j.simyco.2014.12.002 }}</ref>

== References ==
{{Reflist}}

{{Taxonbar|from=Q56274993}}

[[Category:Nectriaceae genera]]

{{Hypocreales-stub}}

title: Scientific classification

Domain: Eukaryota

Kingdom: Fungi

Division: Ascomycota

Class: Sordariomycetes

Order: Hypocreales

Family: Nectriaceae

Genus: Peziotrichum

title: Species

Species: - Peziotrichum corticola - Peziotrichum lachnella - Peziotrichum pulchellum - Peziotrichum saccardoanum


text:
# Escort Girl (film)
Pour l’article homonyme, voir Escort Girl.
Pour plus de détails, voir Fiche technique et Distribution.
Escort Girl est un film américain réalisé par Bob Swaim, sorti en 1986.

## Synopsis
Lauren Slaughter (Sigourney Weaver) est docteur en sciences politiques, et travaille pour un institut spécialisé pour le moyen orient, en français : Moyen-Orient. Son salaire étant insuffisant, elle décide de devenir escort girl, une compagne payée à la soirée. Elle devient la maîtresse de Lord Bulbeck (Michael Caine), un haut fonctionnaire du gouvernement. Ce dernier est visé par un complot terroriste.

## Fiche technique
- Titre : Escort Girl
- Titre original : Half Moon Street
- Réalisation : Bob Swaim
- Scénario : Bob Swaim et Edward Behr d'après le roman Doctor Slaughter de Paul Theroux
- Musique : Richard Harvey
- Photographie : Peter Hannan
- Montage : Richard Marden
- Production : Geoffrey Reeve
- Société de production : Centurion, Geoff Reeve Enterprises, Pressman Film, RKO Pictures, Showtime et The Movie Channel
- Pays de production :  Royaume-Uni et  États-Unis
- Genre : Drame et thriller érotique
- Durée : 90 minutes
- Dates de sortie :
  - France : 12 août 1986
  - États-Unis : 26 septembre 1986

## Distribution
- Sigourney Weaver (VF : Pauline Larrieu) : Lauren Slaughter
- Michael Caine (VF : Bernard Dhéran) : Lord Bulbeck
- Patrick Kavanagh : Général Sir George Newhouse
- Faith Kent (VF : Monique Mélinand) : Lady Newhouse
- Vincent Lindon : Sonny
- Angus MacInnes : Bill Rafferty
- Keith Buckley (VF : Hervé Bellon) : Hugo Van Arkady
- Ram John Holder (VF : Med Hondo) : Lindsay Walker

wikiname: frwiki

title: Escort Girl (film)

in_language: fr

wikitext:
{{voir homonyme|Escort Girl}}
{{Infobox Cinéma (film)
| titre           = Escort Girl
| langue du titre = en
| image           =
| légende         =
| titre original  = {{lang|en|Half Moon Street}}
| réalisation     = [[Bob Swaim]]
| scénario        = [[Edward Behr]]
[[Bob Swaim]]
| acteur          = [[Sigourney Weaver]]
[[Michael Caine]]
[[Patrick Kavanagh]]
| production      = [[Centurion (entreprise)|Centurion]]
[[Geoff Reeve Enterprises]]
[[Pressman Film]]
[[RKO Pictures]]
[[Showtime]]
[[The Movie Channel]]
| pays            = {{Royaume-Uni}}
{{États-Unis}}
| genre           = [[Drame (cinéma)|Drame]], [[thriller érotique]]
| durée           = 90 minutes
| année de sortie = 1986
}}
'''''{{lang|en|Escort Girl}}''''' est un [[Cinéma américain|film américain]] réalisé par [[Bob Swaim]], sorti en [[1986 au cinéma|1986]].

== Synopsis ==
Lauren Slaughter ([[Sigourney Weaver]]) est docteur en sciences politiques, et travaille pour un institut spécialisé pour le moyen orient, {{en langue|fr|[[Moyen-Orient]]}}. Son salaire étant insuffisant, elle décide de devenir escort girl, une compagne payée à la soirée. Elle devient la maîtresse de Lord Bulbeck ([[Michael Caine]]), un haut fonctionnaire du gouvernement. Ce dernier est visé par un complot terroriste.

== Fiche technique ==
* Titre : ''{{Lang|en|Escort Girl}}''
* Titre original : ''{{Lang|en|Half Moon Street}}''
* Réalisation : [[Bob Swaim]]
* Scénario : [[Bob Swaim]] et [[Edward Behr]] d'après le roman ''Doctor Slaughter'' de [[Paul Theroux]]
* Musique : [[Richard Harvey]]
* Photographie : [[Peter Hannan]]
* Montage : [[Richard Marden]]
* Production : [[Geoffrey Reeve]]
* Société de production : [[Centurion (entreprise)|Centurion]], [[Geoff Reeve Enterprises]], [[Pressman Film]], [[RKO Pictures]], [[Showtime]] et [[The Movie Channel]]
* Pays de production : {{Royaume-Uni}} et {{États-Unis}}
* Genre : [[Drame (cinéma)|Drame]] et [[thriller érotique]]
* Durée : 90 minutes
* Dates de sortie :
** [[France]] : {{Date|12|août|1986|au cinéma}}
** [[États-Unis]] : {{Date|26|septembre|1986|au cinéma}}

== Distribution ==
* [[Sigourney Weaver]] (VF : [[Pauline Larrieu]]) : Lauren Slaughter
* [[Michael Caine]] (VF : [[Bernard Dhéran]]) : Lord Bulbeck
* [[Patrick Kavanagh]] : Général Sir George Newhouse
* [[Faith Kent]] (VF : [[Monique Mélinand]]) : Lady Newhouse
* [[Vincent Lindon]] : Sonny
* [[Angus MacInnes]] : Bill Rafferty
* [[Keith Buckley]] (VF : [[Hervé Bellon]]) : Hugo Van Arkady
* [[Ram John Holder]] (VF : [[Med Hondo]]) : Lindsay Walker

== Voir aussi ==
=== Articles connexes ===
* ''[[Pretty Woman]]''

=== Liens externes ===
* {{bases cinéma}}

{{Portail|cinéma britannique|cinéma américain|années 1980}}

[[Catégorie:Film britannique sorti en 1986]]
[[Catégorie:Film américain sorti en 1986]]
[[Catégorie:Film dramatique britannique]]
[[Catégorie:Film dramatique américain]]
[[Catégorie:Thriller érotique (film) britannique]]
[[Catégorie:Thriller érotique (film) américain]]
[[Catégorie:Film réalisé par Bob Swaim]]
[[Catégorie:Film se déroulant à Londres]]
[[Catégorie:Film tourné en Angleterre de l'Est]]
[[Catégorie:Film sur la prostitution au Royaume-Uni]]
[[Catégorie:Adaptation d'un roman américain au cinéma]]

title: Données clés

Titre original: Half Moon Street

Réalisation: Bob Swaim

Scénario: Edward Behr · Bob Swaim

Acteurs principaux: Sigourney Weaver · Michael Caine · Patrick Kavanagh

Sociétés de production: Centurion · Geoff Reeve Enterprises · Pressman Film · RKO Pictures · Showtime · The Movie Channel

Pays de production: Royaume-Uni · États-Unis

Genre: Drame, thriller érotique

Durée: 90 minutes


text:
# 竹山春子
竹山 春子（たけやま はるこ、1961年 - ） は、日本の生物工学者。学位は、博士（工学）。早稲田大学理工学術院教授、早稲田大学規範科学総合研究所所長。マリンバイオテクノロジー学会会長。文部科学大臣表彰科学技術賞等受賞。

## 人物・経歴
東京生まれ。1年間の大学受験浪人生活を経て、1984年東京農工大学農学部環境保護学科卒業。1986年東京農工大学農学研究科環境保護学専攻修士課程修了、アドバンス入社、研究所配属。同年から東京農工大学資源応用化学科研究生として出向し、松永是の指導を受けてマリンバイオテクノロジー研究に従事。1991年マイアミ大学海洋研究所研究員。1992年東京農工大学工学研究科物質生物工学専攻修了、博士（工学）、マイアミ大学海洋研究所博士研究員。
日本に帰国後、専業主婦を経て、1994年東京農工大学工学部物質生物工学科助手、マイアミ大学海洋研究所Adjunct Assistant Professor。1995年東京農工大学工学部生命工学科助手。1999年東京農工大学工学部生命工学科助教授。2004年東京農工大学大学院共生科学技術研究院生命機能科学部門助教授。2005年東京農工大学大学院共生科学技術研究院生命機能科学部門教授。
2007年早稲田大学理工学術院先進理工学部生命医科学科教授。2008年東京農工大学・早稲田大学大学院共同先進教育課程共同先進健康科専攻教授。2020年文部科学省国立大学法人評価委員会専門委員、経済産業省産業構造審議会臨時委員。2022年科学技術振興機構国際科学技術共同研究推進事業（戦略的国際共同研究プログラム）アドバイザー。2023年日本学術会議会員。早稲田大学規範科学総合研究所所長、マリンバイオテクノロジー学会会長、日本生物工学会大会長、プロップジーン取締役、パブリックヘルスリサーチセンター評議員、文部科学省科学技術・学術審議会海洋開発分科会海洋科学技術委員会委員、科学技術外交推進会議委員等も歴任。

## 受賞
- 2021年 - 日本生物工学会生物工学功績賞[5]
- 2021年 - マリンバイオテクノロジー学会賞[5]
- 2023年 - 文部科学大臣表彰科学技術賞（研究部門）[14]
- 2023年 - 早稲田大学リサーチアワード[14]

title: 竹山春子

wikitext:
'''竹山 春子'''（たけやま はるこ、[[1961年]] - ） は、[[日本]]の[[生物工学者]]。[[学位]]は、[[博士（工学）]]。[[早稲田大学理工学術院]]教授、[[早稲田大学]]規範科学総合研究所所長。マリンバイオテクノロジー学会会長。[[文部科学大臣表彰]]科学技術賞等受賞。

== 人物・経歴 ==
[[東京]]生まれ<ref>[https://www.waseda.jp/inst/nanolife/news/2016/09/21/1134/ 早稲田ウィークリーで竹山春子教授の研究が紹介されました]早稲田大学</ref>。1年間の[[大学受験]]浪人生活を経て<ref>[https://www.jst.go.jp/diversity/pdf/06takeyama.pdf 竹山春子先生（早稲田大学）]科学技術振興機構</ref>、1984年[[東京農工大学農学部]]環境保護学科卒業。1986年東京農工大学農学研究科環境保護学専攻[[修士課程]]修了、アドバンス入社、研究所配属<ref name="Yo"/>。同年から東京農工大学資源応用化学科[[研究生]]として[[出向]]し<ref name="Yo"/>、[[松永是]]の指導を受けてマリンバイオテクノロジー研究に従事<ref name="wa"/>。1991年[[マイアミ大学]]海洋研究所研究員。1992年東京農工大学工学研究科物質生物工学専攻修了、[[博士（工学）]]、マイアミ大学海洋研究所[[博士研究員]]<ref name="Yo"/>。

日本に帰国後、[[専業主婦]]を経て<ref name="wa">[https://www.ase.sci.waseda.ac.jp/update/toprunner/428 ホーム研究最前線先進トップランナー生命医科学科／生命医科学専攻　竹山 春子 教授]早稲田大学</ref>、1994年東京農工大学工学部物質生物工学科助手、マイアミ大学海洋研究所Adjunct Assistant Professor。1995年東京農工大学工学部生命工学科助手。1999年東京農工大学工学部生命工学科助教授。2004年東京農工大学大学院共生科学技術研究院生命機能科学部門助教授。2005年東京農工大学大学院共生科学技術研究院生命機能科学部門教授<ref name="Yo"/>。

2007年[[早稲田大学理工学術院]]先進理工学部生命医科学科教授。2008年東京農工大学・早稲田大学大学院共同先進教育課程共同先進健康科専攻教授<ref name="Yo">[https://yab.yomiuri.co.jp/adv/wol/opinion/science_150518.html 科学とダイバーシティ 竹山　春子／早稲田大学理工学術院教授]読売新聞</ref>。2020年[[文部科学省]][[国立大学法人評価委員会]]専門委員、[[経済産業省]][[産業構造審議会]]臨時委員。2022年[[科学技術振興機構]]国際科学技術共同研究推進事業（戦略的国際共同研究プログラム）アドバイザー<ref name="wase"/>。2023年[[日本学術会議会員]]<ref>[https://www.scj.go.jp/ja/scj/member/pdf/26kaiin_meibo.pdf  会員一覧（PDF形式：174KB）（令和5年10月1日時点版）]日本学術会議</ref>。早稲田大学規範科学総合研究所所長<ref>[https://www.waseda.jp/inst/nanolife/institutes/regulatory/ 規範科学総合研究所研究所長　竹山 春子　理工学術院教授]早稲田大学</ref>、マリンバイオテクノロジー学会会長<ref>[https://oceanpolicy.jp/decade/docs/20201221_st2/st2_doc4.pdf スライド 1]日本海洋政策学会</ref>、[[日本生物工学会]]大会長<ref>[https://www.jst.go.jp/kisoken/crest/evaluation/s-houkoku/sh_h29/JST_1111065_12101574_2017_PER.pdf 戦略的創造研究推進事業 ＣＲＥＳＴ 研究領域「海洋生物多様性および生態系の保全・ 再生に資する基盤技術の創出」 研究課題「シングルセルゲノム情報に基づいた 海洋難培養微生物メタオミックス解析 による環境リスク数理モデルの構築」]科学技術振興機構</ref>、プロップジーン[[取締役]]<ref>[http://www.pgi.jp/%83z%81%5B%83%80%83y%81%5B%83W%8E%91%97%BF/pg_web20100628/corporate/index.html > 会社概要]	株式会社プロップジーン</ref>、パブリックヘルスリサーチセンター評議員<ref>[https://www.phrf.jp/aboutus/pdf/20200401_maibo_yakuin.pdf 役 員 名 簿]公益財団法人パブリ ッ ク ヘルスリ サーチセン タ ー</ref>、[[文部科学省]][[科学技術・学術審議会]]海洋開発分科会海洋科学技術委員会委員<ref>[https://www.mext.go.jp/b_menu/shingi/gijyutu/gijyutu5/meibo/1287330.htm 海洋科学技術委員会　委員名簿]文部科学省</ref>、科学技術外交推進会議委員等も歴任<ref>[https://www.mofa.go.jp/mofaj/files/000173238.pdf 科学技術外交推進会議第2回会合（7月13日（水）13:30～15:30）出席]外務省</ref>。

== 受賞 ==
*2021年 - [[日本生物工学会]]生物工学功績賞<ref name="wase">[https://w-rdb.waseda.jp/html/100000798_ja.html 写真a タケヤマ　ハルコ 竹山　春子]早稲田大学研究者データベース</ref>
*2021年 - マリンバイオテクノロジー学会賞<ref name="wase"/>
*2023年 - [[文部科学大臣表彰]]科学技術賞（研究部門）<ref name="to"/>
*2023年 - 早稲田大学リサーチアワード<ref name="to">[https://www.takeyama-lab.sci.waseda.ac.jp/ TOPICS新着情報]早稲田大学</ref>

== 脚注 ==
{{脚注ヘルプ}}
{{Reflist}}
{{Normdaten}}
{{Scientist-stub}}
{{DEFAULTSORT:たけやま はるこ}}
[[Category:日本の女性工学者]]
[[Category:日本の生物工学者]]
[[Category:日本学術会議会員]]
[[Category:早稲田大学の教員]]
[[Category:東京農工大学の教員]]
[[Category:博士（工学）取得者]]
[[Category:農学修士取得者]]
[[Category:農学士取得者]]
[[Category:東京農工大学出身の人物]]
[[Category:東京都出身の人物]]
[[Category:1961年生]]
[[Category:存命人物]]


text:
# 布鲁斯半岛国家公园
布鲁斯半岛国家公园（Bruce Peninsula National Park），为加拿大安大略省的一个国家公园，位于休伦湖畔的布鲁斯半岛。布鲁斯半岛国家公园成立于1987年，总面积154 km²。
该公园提供野营、赏鸟等户外活动。此外，还可观赏日落、日出，观看黑熊等野生动物。

wikiname: zhwiki

title: 布鲁斯半岛国家公园

in_language: zh

wikitext:
{{Infobox Protected area
| name = 布魯斯半島國家公園
| alt_name = {{lang|en|Bruce Peninsula National Park}}
| iucn_category = II
| photo = Grotto.jpg
| photo_caption = 布鲁斯半岛国家公园内的"洞穴"
| photo_width = 250
| map = Canada#Canada Southern Ontario
| relief = yes
| map_caption = 布魯斯半島國家公園在加拿大的位置
| location = 加拿大[[安大略省]]
| nearest_city = [[Tobermory, Ontario|Tobermory]]
| coordinates = {{coords|45|14|20|N|81|36|51|W|display=inline, title}}
| area = {{convert|15400|ha|km2|sigfig=3}}
| established = 1987年
| visitation_num = 244,139人次
| visitation_year = 2011年度
| visitation_ref  = <ref>{{Cite web|url=http://www.pc.gc.ca/docs/pc/attend/index.aspx |title=Parks Canada Attendance 2007-08 to 2011-12 |accessdate=2013-01-24 |work= |publisher=Parks Canada |date= |deadurl=yes |archiveurl=https://web.archive.org/web/20130208154249/http://www.pc.gc.ca/docs/pc/attend/index.aspx |archivedate=2013-02-08 }}</ref>
| governing_body = [[加拿大公園管理局]]
| url =
}}
'''布鲁斯半岛国家公园'''（Bruce Peninsula National Park），为[[加拿大]][[安大略省]]的一个[[国家公园]]，位于[[休伦湖]]畔的[[布鲁斯半岛]]。布鲁斯半岛国家公园成立于1987年，总面积154 km²。

该公园提供野营、赏鸟等户外活动。此外，还可观赏日落、日出，观看[[黑熊]]等野生动物。

==參考資料==
{{Reflist}}
==外部链接==
{{Commonscat|Bruce Peninsula National Park|布鲁斯半岛国家公园}}
*[https://web.archive.org/web/20060221132114/http://www.pc.gc.ca/pn-np/on/bruce/index_E.asp 官方网站]
*[http://www.photos-online.org/bruce/index.shtml Photo gallery and travel information] {{Wayback|url=http://www.photos-online.org/bruce/index.shtml |date=20071019185345 }}
*[https://web.archive.org/web/20090802210314/http://www.outdoorwiki.info/index.php?title=Bruce_Peninsula_National_Park Bruce Peninsula National Park on OutdoorWiki]

{{加拿大國家公園}}
[[Category:加拿大国家公园]]

title: 布魯斯半島國家公園

位置: 加拿大安大略省

最近城市: Tobermory

管理机构: 加拿大公園管理局


text:
# しもほうや保育園
しもほうや保育園（しもほうやほいくえん）は、東京都西東京市下保谷にある私立の保育所である。設置当初は旧保谷市による公立の保育所だったが、2009年に西東京市より市内の柳橋保育園を運営する社会福祉法人至誠学舎東京に民間委託され、2021年には園舎などの建物も至誠学舎東京東京に売却され民設民営化された。
受入年齢は0歳児（産休明け）より小学校入学前まで。入所定員数114名。

## 沿革
- 1977年5月1日設立
- 2009年4月1日民間委託（受託者至誠学舎東京）
- 2021年4月1日民設民営化[3][4]

## 特色
- 食育に力を入れている。[5][6]
  - 給食の食材は「国産であること」にこだわり、無化学肥料・無農薬・低農薬のものを使用している。
    - 特に野菜は地元の農家が生産した旬の物を使用している。

  - 化学調味料は使用せず、だしや海藻類などを使用した和食中心の献立を提供している。
- 感性を育む保育のために「わらべうた」「造形」「戸外遊び」を取り入れている。[2][6]
  - 岩手県遠野市に伝わるわらべうたを用いた子育て方法を取り入れており、目を合わせて歌うことで子どもと大人の信頼感を育てている。
    - わらべ歌の講師による一般向けの子育て講演会も行っている。[7]

  - 戸外遊びや散歩に積極的に実施し、0歳児から土に触れる機会を設け、健康な体と豊かな感性を育んでいる。
  - 机上での構成遊び、朝マラソンや野菜の栽培・収穫など、様々な取り組みを実践している。
- 自然に恵まれた環境にある。[6]
  - 福泉寺通りを挟んで斜向いには下保谷森林公園がある。また、近隣には他にもあらやしき公園や保谷北町緑地保全地域など公園や緑地が多い。
  - 、園庭には樹木を多く植えているが、特に桜は素晴らしい。[5]
- 老人ホーム訪問やこどもの発達センターとの交流を行っている[2]。
- ダイヤモンドQ 創刊準備１号の「東京ベスト保育園594」で99位にランクされた。[8]

## 保育時間
- 7時〜20時

## 休園日
- 日曜日・祝日
- 12月29日-翌年1月3日

## 実施保育
出典
- 0歳児保育（産休明けより受け入れ）
- 延長保育（18:15-20:00）
- 一時保育（1日6名、8:30-17:00）
- 緊急一時保育
- 障害児保育

## 年間行事
出典
- 4月：進級、入園、開園記念日
- 5月：遠足（3、4、5歳）
- 6月：じゃがいも掘り
- 7月：プール、七夕、夏祭り
- 8月：プール
- 9月：秋のつどい（敬老の会）、遠足（3、4歳）
- 10月：あそぼう会（運動会）、山登り（5歳）
- 11月：さつまいも掘り、やきいも会
- 12月：おもちつき、クリスマス会
- 1月：新年のつどい（柳橋保育園にて）
- 2月：節分、お楽しみ会
- 3月：お別れ会、卒園を祝う会、卒園遠足（5歳）
- その他：試食会（年2回）、誕生会（毎月）

## 所在地
- 〒202-0004 東京都西東京市下保谷3丁目8番15号

## 交通アクセス
- 西武池袋線保谷駅より徒歩9分

title: しもほうや保育園

wikitext:
'''しもほうや保育園'''（しもほうやほいくえん）は、[[東京都]][[西東京市]][[下保谷]]にある私立の[[保育所]]である。設置当初は旧[[保谷市]]による公立の保育所だったが、[[2009年]]に[[西東京市]]より市内の[[柳橋保育園]]を運営する[[社会福祉法人]][[至誠学舎東京]]に民間委託され、[[2021年]]には園舎などの建物も至誠学舎東京東京に売却され民設民営化された<ref name="西東京市Web">[http://www.city.nishitokyo.lg.jp/kosodate/hoikuen/hoikuen.html 西東京市Web 保育園]</ref><ref name="保育園の紹介">[http://www.shimohouya.ed.jp/guide/index.html しもほうや保育園の紹介]</ref><ref name="民設民営化">[https://www.city.nishitokyo.lg.jp/siseizyoho/sesaku_keikaku/keikaku/jidou/mineikakeikaku.html 西東京市公設民営保育園の民設民営化計画]</ref>。
受入年齢は0歳児（[[産休]]明け）より小学校入学前まで。入所定員数114名。

[[画像:Shimohouya_ed_01.jpg|thumb|240px|right|園庭側より（2014年4月）]]

== 沿革 ==
* [[1977年]]5月1日設立
* [[2009年]]4月1日民間委託（受託者[[至誠学舎東京]]）
* [[2021年]]4月1日民設民営化<ref name="民設民営化" /><ref name="民営化ひばり">[https://www.skylarktimes.com/?p=26293 西東京市立しもほうや保育園、民間移管へ　文教厚生委員会で全員賛成で可決]</ref>

== 特色 ==
* 食育に力を入れている。<ref name="福なび">[http://www.fukunavi.or.jp/fukunavi/controller?cmd=lst_dt&actionID=jgytik&SVCSBR_CD=031&JGY_CD=1322900129&ROW=0&JGY_CD1=&JGY_CD2=&JGY_CD3=&JGY_CD4=&JGY_CD5= 福なび とうきょう福祉ナビゲーション 西東京市立しもほうや保育園]</ref><ref name="第三者評価">平成25年度 東京都福祉サービス第三者評価</ref>
** 給食の食材は「国産であること」にこだわり、無化学肥料・無農薬・低農薬のものを使用している。
*** 特に野菜は地元の農家が生産した旬の物を使用している。
** [[化学調味料]]は使用せず、だしや海藻類などを使用した和食中心の献立を提供している。
* 感性を育む保育のために「わらべうた」「造形」「戸外遊び」を取り入れている。<ref name="保育園の紹介">[http://www.shimohouya.ed.jp/guide/index.html しもほうや保育園の紹介]</ref><ref name="第三者評価">平成25年度 東京都福祉サービス第三者評価</ref>
** [[岩手県]][[遠野市]]に伝わる[[わらべうた]]を用いた子育て方法を取り入れており、目を合わせて歌うことで子どもと大人の信頼感を育てている。
*** わらべ歌の講師による一般向けの子育て講演会も行っている。<ref name=わらべうた>広報西東京 平成26年6月1日号</ref>
** 戸外遊びや散歩に積極的に実施し、0歳児から土に触れる機会を設け、健康な体と豊かな感性を育んでいる。
** 机上での構成遊び、朝マラソンや野菜の栽培・収穫など、様々な取り組みを実践している。
* 自然に恵まれた環境にある。<ref name="第三者評価">平成25年度 東京都福祉サービス第三者評価</ref>
** [[福泉寺 (西東京市)|福泉寺]]通りを挟んで斜向いには[[下保谷森林公園]]がある。また、近隣には他にも[[あらやしき公園]]や[[保谷北町緑地保全地域]]など公園や緑地が多い。
** 、園庭には樹木を多く植えているが、特に[[桜]]は素晴らしい。<ref name="福なび">[http://www.fukunavi.or.jp/fukunavi/controller?cmd=lst_dt&actionID=jgytik&SVCSBR_CD=031&JGY_CD=1322900129&ROW=0&JGY_CD1=&JGY_CD2=&JGY_CD3=&JGY_CD4=&JGY_CD5= 福なび とうきょう福祉ナビゲーション 西東京市立しもほうや保育園]</ref>
* 老人ホーム訪問やこどもの発達センターとの交流を行っている<ref name="保育園の紹介">[http://www.shimohouya.ed.jp/guide/index.html しもほうや保育園の紹介]</ref>。
* ダイヤモンドQ 創刊準備１号の「東京ベスト保育園594」で99位にランクされた。<ref name="ダイヤモンドQ">ダイヤモンド社『ダイヤモンドQ創刊準備1号』2014年</ref>

== 保育時間 ==
* 7時〜20時

== 休園日 ==
* [[日曜日]]・[[祝日]]
* [[12月29日]]-翌年[[1月3日]]

== 実施保育 ==
出典<ref name="保育園の紹介">[http://www.shimohouya.ed.jp/guide/index.html しもほうや保育園の紹介]</ref>
* 0歳児保育（産休明けより受け入れ）
* 延長保育（18:15-20:00）
* 一時保育（1日6名、8:30-17:00）
* 緊急一時保育
* [[障害者|障害児]]保育

== 年間行事 ==
出典<ref name="保育園の紹介">[http://www.shimohouya.ed.jp/guide/index.html しもほうや保育園の紹介]</ref>
* 4月：進級、入園、開園記念日
* 5月：[[遠足]]（3、4、5歳）
* 6月：じゃがいも掘り
* 7月：プール、[[七夕]]、[[夏祭り]]
* 8月：プール
* 9月：秋のつどい（敬老の会）、遠足（3、4歳）
* 10月：あそぼう会（[[運動会]]）、山登り（5歳）
* 11月：さつまいも掘り、やきいも会
* 12月：おもちつき、[[クリスマス]]会
* 1月：新年のつどい（[[柳橋保育園]]にて）
* 2月：[[節分]]、お楽しみ会
* 3月：お別れ会、卒園を祝う会、卒園遠足（5歳）
* その他：試食会（年2回）、誕生会（毎月）

== 所在地 ==
* 〒202-0004 東京都西東京市下保谷3丁目8番15号

== 交通アクセス ==
* [[西武池袋線]][[保谷駅]]より徒歩9分

== 関連項目 ==
* [[東京都保育所一覧]]
* [[西東京市]]

== 脚注 ==
<references/>

== 外部リンク ==
* [http://www.shimohouya.ed.jp/ しもほうや保育園]
* [http://www.shisei-tokyo.or.jp/ 至誠学舎東京]

{{ウィキ座標2段度分秒|35|45|17.4|N|139|33|59.92|E|region:JP|display=title}}

{{デフォルトソート:しもほうやほいくえん}}
[[Category:日本の私立保育所]]
[[Category:西東京市の建築物|しもほうやほいくえん]]


text:
# Judaistyka
Judaistyka (studia żydowskie) – dziedzina naukowa zajmująca się badaniem historii, kultury i religii Żydów od okresu biblijnego aż po współczesność.

## Zakres badań
Judaistyka może być rozumiana wąsko i ograniczać się jedynie do zagadnień związanych z judaizmem, ale może także obejmować wszelkie tzw. żydowskie przedmioty studiów (ang. Judaic sciences). To drugie ujęcie charakterystyczne było np. dla warszawskiego Instytutu Nauk Judaistycznych, który oprócz katedr Biblii, Talmudu i kodeksów talmudycznych, homiletyki oraz gramatyki hebrajskiej posiadał także katedry historii Żydów w Polsce, okresu hellenistycznego i midraszy, a wykładano tam również m.in. literaturę, historię gospodarczą i nauki społeczne. To szerokie ujęcie reprezentuje też Polski słownik judaistyczny.

wikiname: plwiki

title: Judaistyka

in_language: pl

wikitext:
[[Plik:7-tea ight candle menorah with star of David design by THE BLUESMITH COMPANY Philippines.JPG|right|190px]]
'''Judaistyka''' ('''studia żydowskie''') – dziedzina naukowa zajmująca się badaniem historii, kultury i religii [[Żydzi|Żydów]] od okresu biblijnego aż po współczesność{{odn|Stemberger|2002|s=9}}.

== Zakres badań ==
Judaistyka może być rozumiana wąsko i ograniczać się jedynie do zagadnień związanych z [[judaizm]]em, ale może także obejmować wszelkie tzw. żydowskie przedmioty studiów ({{ang.|Judaic sciences}}){{odn|Borzymińska|Żebrowski|2003|s=8}}. To drugie ujęcie charakterystyczne było np. dla warszawskiego [[Instytut Nauk Judaistycznych w Warszawie|Instytutu Nauk Judaistycznych]], który oprócz katedr [[Biblia|Biblii]], [[Talmud]]u i kodeksów talmudycznych, [[Homiletyka|homiletyki]] oraz [[Język hebrajski|gramatyki hebrajskiej]] posiadał także katedry [[Historia Żydów w Polsce|historii Żydów w Polsce]], okresu hellenistycznego i [[midrasz]]y, a wykładano tam również m.in. literaturę, historię gospodarczą i nauki społeczne{{odn|Borzymińska|Żebrowski|2003|s=8}}. To szerokie ujęcie reprezentuje też ''Polski słownik judaistyczny''{{odn|Borzymińska|Żebrowski|2003|s=8}}.

== Zobacz też ==
* [[Instytut Judaistyki Uniwersytetu Jagiellońskiego]]
* [[Zakład Hebraistyki Wydziału Orientalistycznego Uniwersytetu Warszawskiego]]
* [[Polskie Towarzystwo Studiów Żydowskich]]
* [[hebraistyka]]
* [[Katedra Judaistyki im. Tadeusza Taubego Uniwersytetu Wrocławskiego]]

== Przypisy ==
{{Przypisy}}

== Bibliografia ==
* {{Cytuj | odn = tak | autor = Günter Stemberger | tytuł = Einführung in die Judaistik | data = 2002 | seria = C. H. Beck Studium | miejsce = München | wydawca = C. H. Beck | isbn = 3-406-49333-5 | url = https://books.google.pl/books?id=hOABoozVavgC&pg=PA9&lpg=PA9&dq=Judaistik&source=bl&ots=vspgkZQ2nQ&sig=ACfU3U1sBrJENTGcUUCmJru83en3Z9uJTg&hl=pl&sa=X&ved=2ahUKEwjP5Inq873hAhUkmIsKHa71AKk4FBDoATAAegQIBxAB#v=onepage&q=Judaistik&f=false}}
* {{Cytuj | odn = {{odn/id|Borzymińska|Żebrowski|2003}} | tytuł = Polski słownik judaistyczny. Dzieje – kultura – religia – ludzie | data = 2003 | inni = Oprac. [[Zofia Borzymińska]]; [[Rafał Żebrowski]] | wolumin = 1: A–K | seria = Słowniki | miejsce = Warszawa | wydawca = [[Prószyński i S-ka]] | isbn = 83-7255-126-X}}

== Linki zewnętrzne ==
* [http://www.judaistyka.uj.edu.pl/ Instytut Judaistyki Uniwersytetu Jagiellońskiego]
* [http://judaistyka.uni.wroc.pl/ Katedra Judaistyki Uniwersytetu Wrocławskiego]
* [http://www.hebraistyka.uw.edu.pl/ Zakład Hebraistyki Uniwersytetu Warszawskiego]
* [http://ike.amu.edu.pl/pracownicy-instytutu/ Zakład Kultury Judaizmu Europejskiego Uniwersytetu im. Adama Mickiewicza w Poznaniu]
* [http://ie.amu.edu.pl/struktura/zaklad-hebraistyki-arameistyki-i-karaimoznawstwa/ Zakład Hebraistyki, Arameistyki i Karaimoznawstwa Uniwersytetu im. Adama Mickiewicza w Poznaniu]
* [https://web.archive.org/web/20210612205059/https://www.umcs.pl/pl/pracownia-kultury-i-historii-zydow,17644.htm Pracownia Kultury i Historii Żydów Uniwersytetu Marii Curie-Skłodowskiej w Lublinie]
* [http://studiajudaistyczne.pl/ ''Studia judaistyczne: Historia i kultura Żydów'' w Instytucie Historycznym Uniwersytetu Warszawskiego]
* {{Cytuj stronę | url = http://www.jewishstudies.pl/pl | tytuł = Polskie Towarzystwo Studiów Żydowskich | opublikowany = jewishstudies.pl | archiwum = https://web.archive.org/web/20190408190342/http://www.jewishstudies.pl/pl | zarchiwizowano = 2019-04-08}}

{{Afrykanistyka i orientalistyka}}

{{Kontrola autorytatywna}}

[[Kategoria:Judaizm]]


text:
# Титі
Титі (XII ст. до н. е.) — давньоєгипетська цариця 20-ї династії. Дружина і сестра Рамзеса III і, можливо, мати Рамзеса IV.

## Життєпис
У минулому деякі думали, що вона була одружена з Рамзесом X, і що вона та її чоловік були дітьми Рамзеса IX, а їхній син був Рамзесом XI. Але інша теорія Джехона Гріста відносить її до 20-ї династії та ідентифікує її як дочку-дружину Рамзеса III і матір Рамзеса IV, ґрунтуючись на подібності стилю її гробниці та стилю царів, які жили в цей період.  Однак, судячи з віку їхньої дитини, це означало б, що Рамзес одружився на своїй дочці до того, як зійшов на трон, а шлюби між батьком і дочкою відбувалися лише між фараонами та їхніми дочками.
Втім відповідно до досліджень 2010 року папірусу BM EA 10052 Ентоні Гаррісом висунуто більш ймовірну теорію, за якою Титі була донькою фараона Сетнахт, на що вказують її титули доньки, сестри, дружини та матері фараонів.
Тепер, однак, нове наукове дослідження, опубліковане у номері JEA за 2010 рік, чітко підтверджує, що цариця Титі насправді була дружиною  Рамзеса III. Висновок зроблено на основі певних копій частин папірусів про пограбування гробниць (або папірус BM EA 10052), зроблених Ентоні Гаррісом, — які розкриває зізнання, зроблені єгипетськими грабіжниками гробниць, які проникли в гробницю Титі та позбавив її коштовностей. Титі названо царицею фараона Рамзеса III, що означає, що вона, швидше за все, була матір'ю фараона Рамзеса IV, оскільки відомо, що Рамзес VI був сином іншої цариці Рамзеса III на ім'я Ісіда Та-Хемджерт. Навіть єгиптолог Ейдан Додсон, який сумнівався в теорії Гріста про особу царського чоловіка Титі, тепер приймає ці нові докази, оскільки вони походять з нещодавно розшифрованих записів цього папірусу про пограбування гробниці, зроблених Ентоні Гаррісом.
Враховуючи її роль як дружини Рамзеса III, Леблан припустив, що Титі є матір'ю Хаемуасет II, Аменхерхепшефа та Рамзеса-Мер'ямуна. Це ґрунтується на подібності щодо їхніх декоративних оздоблень.
Під час шлюбу або до того отримала титул Дружини бога Амона. Також невідомо Титі передувала Ісіді Та-Хемджерт, чи отримала цей титул після неї. Більш правдоподібна перша гіпотеза. Після укладання шлюбу з фараоном відома як царська дружина.
Нічого невідомо про вплив Титі на політичні справи за часи Рамсеса III. Можливо, брала участь у придушенні заколоту цариці Тейє, внаслідок якого загинув чоловік Титі, але заколотників було викрито й покарано.
Титі зображена з типом корони, яка, за однією теорією, є атрибутом принцес-царівен (принцеса-царівна 19-ї династії Небеттаві була показана з цією короною, а Сітамун 18-ї династії носила її більш ранню версію). Корона складається з грифа, увінчаного модіусом, прикрашеним низкою квіткових гребенів.

## Поховання
Гробниця Титі позначена як QV52 у Долині Цариць, і її титули були: Дочка царя; сестра царя; Дружина царя; Царська мати; Божа Дружина, Пані Двох Земель. Гробниця була описана Шампольйоном (гробниця 3), Лепсіусом (номер 9), Вілкінсоном (номер 12) і Геєм (номер 2). Гробниця складається з коридору, бічних камер, залу та внутрішньої (поховальної) камери.
Гробницю QV52 знайдено в Долині цариць. У Середньовіччі її використовували як стійло для віслюків.
Гробниця складається з коридору, бічних камер, зали та внутрішньої (похоронної) камери. Коридор має дверний проріз, що відкривається до наступного коридору, який був описаний як передпокій.
У коридорі є дверний проріз, який відкривається до наступної частини коридору, який був описаний як передпокій. Стіни прикрашені божествами, які утворюють пари: один на північній стіні, інший на південній. Після сидячої крилатої богині Маат ми знаходимо богів Птаха (південь) і Тота (північ), які представляють підземний світ, потім Ра - Харахті й Атум, які є сонячними божествами, за ними йдуть Імсет і Хапі, а також Дуамутеф і Кебехсенуеф, Чотири сини Гора. Завершують парад божеств Ісіда і Нефтида.
Декорації в залі складаються з божеств-захисників. Включені, наприклад, боги Герімат і Небнеру («Володар жаху»). Герімат символізує відродження королеви Титі. Двері до бічних камер (або прибудов) прикрашені охоронцями, які нагадують Книгу мертвих. Вхід до останньої кімнати прикрашений чотирма синами Гора. Імсет і Дуамутеф на південній стороні входу та Хапі і Кебехсенуеф на північній стороні.
Декорації бічних кімнат включають богів потойбічного світу, зображення канопічних скринь та Душ Пе і Нехена. Одна з бічних кімнат також містить сцену, що показує царицю в образі (чоловічого) жерця Юнмутефа. У внутрішній кімнаті цариця знову постає перед кількома божествами. На задній стінці знаходиться сцена із зображенням Осіріса. Він сидить на троні і йому допомагають Тот, Нефтіс, Нейт і Серкет.
Гробниця використовувалася повторно протягом Третього проміжного періоду. У Внутрішніх камерах була вирита яма, і розкопки принесли різноманітні поховальні предмети, включаючи саркофаги та особисті речі.

wikiname: ukwiki

title: Титі

in_language: uk

wikitext:
{{Infobox pharaoh
|Ім'я= Титі
|Альтернативне ім'я=
|Зображення= Queen Tyti of Egypt.jpg
|Підпис зображення=
|Ширина зображення= 200px
|Період панування=  1186—1155 до н. е.
|Династія=
 [[Двадцята династія єгипетських фараонів|XX династія]]
|Coregency=
|Попередник=
|Наступник=

|Тронне ім'я=
|PrenomenHiero=
|Власне ім'я=
Титі—

|NomenHiero= <hiero>ti-i-i-t:Z4-B7</hiero>
|Ім'я Гора=
|HorusHiero=

|В шлюбі= [[Рамсес III]]
|Діти= [[Рамсес IV]]
|Батько= [[Сетнахт]]
|Мати=
|Народився=XII ст. до н. е.
|Помер= XII ст. до н. е.
|Похований= [[Долина цариць]]
|Монументи=
}}

'''Титі''' (XII ст. до н. е.) — [[Стародавній Єгипет|давньоєгипетська]] цариця [[Двадцята династія єгипетських фараонів|20-ї династії]]. Дружина і сестра [[Рамзес III|Рамзеса III]] і, можливо, мати [[Рамзес IV|Рамзеса IV]].

== Життєпис ==
У минулому деякі думали, що вона була одружена з [[Рамзес X|Рамзесом X]], і що вона та її чоловік були дітьми [[Рамзес IX|Рамзеса IX]], а їхній син був [[Рамзес XI|Рамзесом XI]].<ref>{{Dodson}}, p.187</ref> Але інша теорія Джехона Гріста відносить її до 20-ї династії та ідентифікує її як дочку-дружину [[Рамзес III|Рамзеса III]] і матір [[Рамзес IV|Рамзеса IV]], ґрунтуючись на подібності стилю її гробниці та стилю царів, які жили в цей період.  Однак, судячи з віку їхньої дитини, це означало б, що Рамзес одружився на своїй дочці до того, як зійшов на трон, а шлюби між батьком і дочкою відбувалися лише між фараонами та їхніми дочками.

Втім відповідно до досліджень 2010 року папірусу BM EA 10052 Ентоні Гаррісом висунуто більш ймовірну теорію, за якою Титі була донькою фараона [[Сетнахт]], на що вказують її титули доньки, сестри, дружини та матері фараонів.

Тепер, однак, нове наукове дослідження, опубліковане у номері ''JEA'' за 2010 рік, чітко підтверджує, що цариця Титі насправді була дружиною  [[Рамзес III|Рамзеса III]]. Висновок зроблено на основі певних копій частин папірусів про пограбування гробниць (або папірус BM EA 10052), зроблених [[Ентоні Харріс|Ентоні Гаррісом]], — які розкриває зізнання, зроблені єгипетськими грабіжниками гробниць, які проникли в гробницю Титі та позбавив її коштовностей.<ref>Mark Collier, Aidan Dodson, & Gottfried Hamernik, P. BM 10052, Anthony Harris and Queen Tyti, Journal of Egyptian Archaeology 96 (2010), pp.242-247</ref> Титі названо царицею фараона Рамзеса III, що означає, що вона, швидше за все, була матір'ю фараона [[Рамзес IV|Рамзеса IV]], оскільки відомо, що [[Рамзес VI]] був сином іншої цариці Рамзеса III на ім'я [[Ісіда Та-Хемджерт]].<ref>Collier, Dodson & Hamernik, JEA 96, p.246</ref> Навіть єгиптолог Ейдан Додсон, який сумнівався в теорії Гріста про особу царського чоловіка Титі, тепер приймає ці нові докази, оскільки вони походять з нещодавно розшифрованих записів цього папірусу про пограбування гробниці, зроблених Ентоні Гаррісом.<ref>Collier, Dodson & Hamernik, JEA 96, pp.242-247</ref>

Враховуючи її роль як дружини Рамзеса III, Леблан припустив, що Титі є матір'ю [[Хаемуасет II]], [[Аменхерхепшеф|Аменхерхепшефа]] та [[Рамзес-Мер'ямун|Рамзеса-Мер'ямуна]]. Це ґрунтується на подібності щодо їхніх декоративних оздоблень.<ref name="DN">Demas, Martha, and Neville Agnew, eds. 2012. Valley of the Queens Assessment Report: Volume 1. Los Angeles, CA: Getty Conservation Institute. [http://hdl.handle.net/10020/gci_pubs/valley_queens Getty Conservation Institute, link to article]</ref>

Під час шлюбу або до того отримала титул Дружини бога Амона. Також невідомо Титі передувала Ісіді Та-Хемджерт, чи отримала цей титул після неї. Більш правдоподібна перша гіпотеза. Після укладання шлюбу з фараоном відома як царська дружина.

Нічого невідомо про вплив Титі на політичні справи за часи Рамсеса III. Можливо, брала участь у придушенні заколоту цариці Тейє, внаслідок якого загинув чоловік Титі, але заколотників було викрито й покарано.

Титі зображена з типом корони, яка, за однією теорією, є атрибутом принцес-царівен (принцеса-царівна 19-ї династії [[Небеттаві]] була показана з цією короною, а [[Сітамун]] 18-ї династії носила її більш ранню версію).<ref>Aidan Dodson: ''The Takhats and Some Other Royal Ladies of the Ramesside Period.'' Journal of Egyptian Archaeology, Vol. 73, (1987), pp. 224-229</ref> Корона складається з [[Грифова корона|грифа,]] увінчаного [[Модіус|модіусом]], прикрашеним низкою квіткових гребенів.<ref>{{Cite journal|last=Grist|first=Jehon|date=1985|title=The Identity of the Ramesside Queen Tyti|url=https://www.jstor.org/stable/3821713|journal=The Journal of Egyptian Archaeology|volume=71|pages=71–81|doi=10.2307/3821713|issn=0307-5133|jstor=3821713}}</ref>

== Поховання ==
Гробниця Титі позначена як QV52 у [[Долина Цариць|Долині Цариць]], і її титули були: ''Дочка царя; сестра царя; Дружина царя; Царська мати; Божа Дружина,''<ref>Dodson & Hilton, p.194</ref> ''Пані Двох Земель.'' Гробниця була описана [[Жан-Франсуа Шампольйон|Шампольйоном]] (гробниця 3), [[Карл Ріхард Лепсіус|Лепсіусом]] (номер 9), [[John Gardner Wilkinson|Вілкінсоном]] (номер 12) і [[Robert Hay (Egyptologist)|Геєм]] (номер 2). Гробниця складається з коридору, бічних камер, залу та внутрішньої (поховальної) камери.<ref name="PM">Porter, Bertha and Moss, Rosalind, Topographical Bibliography of Ancient Egyptian Hieroglyphic Texts, Statues, Reliefs and Paintings Volume I: The Theban Necropolis, Part 2. Royal Tombs and Smaller Cemeteries, Griffith Institute. 1964, pg 756-8</ref>

Гробницю QV52 знайдено в [[Долина цариць|Долині цариць]]. У Середньовіччі її використовували як стійло для віслюків.

Гробниця складається з коридору, бічних камер, зали та внутрішньої (похоронної) камери. Коридор має дверний проріз, що відкривається до наступного коридору, який був описаний як передпокій.

У коридорі є дверний проріз, який відкривається до наступної частини коридору, який був описаний як [[Вестибюль|передпокій]]. Стіни прикрашені божествами, які утворюють пари: один на північній стіні, інший на південній. Після сидячої крилатої богині [[Маат]] ми знаходимо богів [[Птах (бог)|Птаха]] (південь) і [[Тот|Тота]] (північ), які представляють підземний світ, потім [[Ра]] - [[Гор|Харахті]] й [[Атум|Атум,]] які є сонячними божествами, за ними йдуть [[Чотири сини Гора|Імсет]] і [[Чотири сини Гора|Хапі]], а також [[Чотири сини Гора|Дуамутеф]] і [[Чотири сини Гора|Кебехсенуеф]], [[Чотири сини Гора]]. Завершують парад божеств [[Ісіда]] і [[Нефтида]].<ref name="DN2">Demas, Martha, and Neville Agnew, eds. 2012. Valley of the Queens Assessment Report: Volume 1. Los Angeles, CA: Getty Conservation Institute. [http://hdl.handle.net/10020/gci_pubs/valley_queens Getty Conservation Institute, link to article]</ref>

Декорації в залі складаються з божеств-захисників. Включені, наприклад, боги Герімат і Небнеру («Володар жаху»). Герімат символізує відродження королеви Титі. Двері до бічних камер (або прибудов) прикрашені охоронцями, які нагадують [[Книга мертвих|Книгу мертвих]]. Вхід до останньої кімнати прикрашений [[Чотири сини Гора|чотирма синами Гора]]. Імсет і Дуамутеф на південній стороні входу та Хапі і Кебехсенуеф на північній стороні.<ref name="DN3">Demas, Martha, and Neville Agnew, eds. 2012. Valley of the Queens Assessment Report: Volume 1. Los Angeles, CA: Getty Conservation Institute. [http://hdl.handle.net/10020/gci_pubs/valley_queens Getty Conservation Institute, link to article]</ref>

Декорації бічних кімнат включають богів потойбічного світу, зображення канопічних скринь та Душ Пе і Нехена. Одна з бічних кімнат також містить сцену, що показує царицю в образі (чоловічого) жерця Юнмутефа. У внутрішній кімнаті цариця знову постає перед кількома божествами. На задній стінці знаходиться сцена із зображенням [[Осіріс|Осіріса]]. Він сидить на троні і йому допомагають [[Тот]], [[Нефтида|Нефтіс]], [[Нейт]] і [[Серкет]].<ref name="DN4">Demas, Martha, and Neville Agnew, eds. 2012. Valley of the Queens Assessment Report: Volume 1. Los Angeles, CA: Getty Conservation Institute. [http://hdl.handle.net/10020/gci_pubs/valley_queens Getty Conservation Institute, link to article]</ref>

Гробниця використовувалася повторно протягом Третього проміжного періоду. У Внутрішніх камерах була вирита яма, і розкопки принесли різноманітні поховальні предмети, включаючи саркофаги та особисті речі.<ref name="DN5">Demas, Martha, and Neville Agnew, eds. 2012. Valley of the Queens Assessment Report: Volume 1. Los Angeles, CA: Getty Conservation Institute. [http://hdl.handle.net/10020/gci_pubs/valley_queens Getty Conservation Institute, link to article]</ref>

{{Wikidata/Ancestors}}

== Джерела ==
* Jehon Grist: The Identity of the Ramesside Queen Tyti. in: Journal of Egyptian Archaeology, Vol. 71, (1985), pp. 71-81
* Aidan Dodson & Dyan Hilton, The Complete Royal Families of Ancient Egypt, Thames & Hudson (2004) ISBN 0-500-05128-3, p.187
* Mark Collier, Aidan Dodson, & Gottfried Hamernik, P. BM 10052, Anthony Harris and Queen Tyti, Journal of Egyptian Archaeology 96 (2010), pp.242-247
== Примітки ==
{{reflist}}
{{бібліоінформація}}
[[Категорія:Великі царські дружини]]
[[Категорія:Дружини бога Амона]]
[[Категорія:Двадцята династія єгипетських фараонів]]

title: Титі

G39 · N5: ti · i · i · t · Z4 · B7

У шлюбі: Рамзес ІІІ

Діти: Рамсес IV

Батько: Сетнахт

Народження: XII ст. до н. е.

Смерть: XII ст. до н. е.

Місце поховання: Долина цариць

Династія: · XX династія

ti: i · i · t · Z4 · B7


text:
# Бад-Брамбах
Бад-Брамбах (нім. Bad Brambach) — громада в Німеччині, розташована в землі Саксонія. Входить до складу району Фогтланд, що підпорядковується земельній дирекції Кемніц.
Бад-Брамбах — найпівденніша громада землі Саксонія.
Площа — 43,83 км2. Населення становить 1807 ос. (станом на 31 грудня 2020).
Офіційний код району - 14 5 23 030.

## Адміністративний поділ
Громада підрозділяється на 13 сільських округів.

title: Бад-Брамбах

wikitext:
{{Місто Німеччини
| назва = Бад-Брамбах
| місцева_назва       = Bad Brambach
| тип_НП              = громада
| зображення          = Bad Brambach.jpg
| зображення_розмір   =
| зображення_підпис   =
| герб                = Wappen Bad Brambach.svg
| прапор              =
| карта               = Bad Brambach in V.svg
| карта_розмір        =
| карта_підпис        = Бад-Брамбах на карті району
| земля               = [[Саксонія]]
| округ               =
| район               = [[Фогтланд (район)|Фогтланд]]
| посада_лідера       =
| лідер               =
| партія_лідера       =
| висота              = 604
| площа               = 43.83
| дата_населення      = {{Metadata Population DE-SN||дата}}<ref>{{Metadata Population DE-SN||джерело}}</ref>
| населення           = {{Metadata Population DE-SN|14523030}}
| latd=50 | latm=13| lats=
| longd=12| longm=19| longs=
| розміщення_підпису = left
| поштовий_код        = 08648
| телефонний_код      = 03 74 38
| стат_код            = 14523030
| авто_номер          = V
| вебсайт             = [http://www.badbrambach.de/ www.badbrambach.de]
}}
'''Бад-Брамбах''' ({{lang-de|Bad Brambach}}) — громада в [[Німеччина|Німеччині]], розташована в [[Землі Німеччини|землі]] [[Саксонія]]. Входить до складу району [[Фогтланд (район)|Фогтланд]], що підпорядковується [[Округ (Німеччина)|земельній дирекції]] [[Дирекційний округ Хемніц|Кемніц]].

Бад-Брамбах — найпівденніша громада [[Адміністративний поділ Німеччини|землі]] [[Вільна держава Саксонія|Саксонія]].

Площа — 43,83 км2. Населення становить {{formatnum:{{Metadata Population DE-SN|14523030}}}} ос. (станом на {{Metadata Population DE-SN||дата}}).

[[Ідентифікаційний код суб'єкта самоврядування|Офіційний код]] району - 14 5 23 030.

==Адміністративний поділ==
Громада підрозділяється на 13 сільських округів.

== Галерея ==
<gallery>Файл:Bad Brambach 4.5.08.JPG|
Файл:Bad brambach kurhaus.jpg|
Файл:Bad Brambach 088.JPG|
</gallery>

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
{{Портал|Німеччина}}
{{commonscat-inline|Bad Brambach}}
* [http://www.badbrambach.de/ Офіційний сайт] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20100227104547/http://www.badbrambach.de/ |date=27 лютого 2010 }} {{ref-de}}

{{Район Фогтланд}}
{{Бібліоінформація|TYP=g|GND=2109240-0}}
{{germany-geo-stub}}

[[Категорія:Громади Саксонії]]
[[Категорія:Курорти Німеччини]]

title: — громада —

— громада —: Вид Бад-Брамбах

title: Координати: 50°13′ пн. ш. 12°19′ сх. д. / 50.217° пн. ш. 12.317° сх. д.

Країна: Німеччина

Земля: Саксонія

Район: Фогтланд

Населення (31 грудня 2020)

Бад-Брамбах на карті району

Бад-БрамбахРозташування на карті Німеччини

Часовий пояс: CET (UTC+1)

- Літній час: CEST (UTC+2)