text:
# Франк Лейманн
Франк Лейманн (25 вересня 1957 року в Бохум) — німецький комп'ютерний вчений та математик. Він є професором комп'ютерних наук в Університет Штутгарта, Німеччина, а також директором і засновником Інституту архітектури прикладних систем (IAAS).

## Біографія
Лейманн вивчав математика, фізика і астрономія, і отримав ступінь Магістр наук у галузі математики (тобто Dipl.-Math.) у 1982 році в Університет Бохума, Німеччина. Він працював науковим співробітником на факультеті математики в Університеті Бохума, де здобув докторський ступінь у галузі математики (тобто Dr. rer. nat.) у 1984 році. У своїй дисертації він досліджував фоліація простору із сингулярностями. Після здобуття докторського ступеня він перейшов до IBM Research and Development, де зробив внесок у розробку програмних продуктів таких як DB2, Websphere або MQSeries. Лейманн був головним співавтором і головним архітектор програмного забезпечення продуктів управління бізнес-процесами і робочих процесів IBM, і був призначений Distinguished Engineer IBM за цю роботу. У 2004 році він був призначений професором комп'ютерних наук в Університет Штутгарта, де заснував Інститут архітектури прикладних систем. Він має багато патентів у галузі програмного забезпечення.

## Робота
Основні внески Франка Лейманна походять з таких областей, як системи робочих процесів, архітектура орієнтована на послуги, хмарні обчислення, мовні патерни і квантові обчислення.

### Управління базами даних
Спочатку його увага була зосереджена на технології баз даних:
Щоб спростити запити на реляційні бази даних з багатьма таблицями, Лейманн спільно розробив універсальну реляційну систему
на основі існуючих реляційних систем баз даних. Далі були внесені зміни в архітектурні аспекти збережені процедури і функції, визначені користувачем. Останні призвели до дослідження використання об'єктні бази даних, зокрема ObjectStore, як основи для іншого проміжного програмного забезпечення. На той час розробники не були дуже знайомі з об'єктними базами даних, тому Лейманн допоміг створити інструменти для забезпечення належної продуктивності відповідних застосунків.

### Управління бізнес-процесами та системи робочих процесів
Системи робочих процесів підтримують компанії в моделюванні, оптимізації та виконанні їх бізнес-процесів у комп'ютерних середовищах. Було запропоновано кілька мов для моделювання бізнес-процесів, з яких дві мови отримали широке визнання в промисловості: одна з них — це стандарт OASIS (організація) Business Process Execution Language (BPEL), який Лейманн спільно винайшов і який, у свою чергу, базується на Web Services Flow Language (WSFL), мові, яку Лейманн створив для IBM; інша мова — це Business Process Model and Notation 2.0 (BPMN), яку Лейманн також співавтор. Такі мови моделювання підтримують "програмування у великому масштабі" і дозволяють розділити високорівневу логіку управління і потоків даних у загальному додатку від його низькорівневої логіки, яка реалізує елементарні бізнес-функції; таким чином, можна створювати застосунки на основі робочих процесів, які дозволяють змінювати бізнес-процеси без необхідності змінювати програми, які реалізують окремі етапи процесу.
Часто колекції таких етапів представляють тривалі транзакції, тобто виконані етапи повинні бути успішними або — у випадку помилки — повинні бути колективно скасовані; для підтримки цієї поведінки в бізнес-процесах Лейманн ввів компенсуючі транзакції в системи робочих процесів.
На основі його внеску в продукти IBM для робочих процесів, Лейманн співавтор книги "Production Workflow", яка пояснює, як створювати масштабовані та надійні системи робочих процесів.

### Службове обчислення
Архітектура та реалізація систем робочих процесів передбачала багато аспектів програмування орієнтованого на послуги, таких як використання інтерфейсів послуг, викликачів послуг або слухачів послуг. Відповідно, з 2000 року Лейманн допомагав визначати кілька оригінальних стандартів веб-послуг, таких як WS-Addressing, WS-Business Activity, BPEL4People, або Web Services Resource Framework. Зокрема, агрегація веб-послуг була розглянута в BPEL і WSFL. Як безліч стандартів веб-послуг вписуються в архітектуру шини підприємства для послуг, описано в книзі про платформу веб-послуг, співавтором якої є Лейманн.

### Хмарні обчислення
Робота над ресурсною рамкою веб-послуг вже показала, що елементи обчислювальної інфраструктури, такі як апаратне забезпечення, операційні системи тощо, також можна сприймати як послуги — так само, як і функціональність програмного забезпечення. Відповідно, цілком можливе аутсорсинг застосунків у хмару, що потребує стандартів і технологій для постачання та управління такими застосунками в таких середовищах: Франк Лейманн був початковим співавтором OASIS TOSCA, мови, яка дозволяє визначати структуру застосунків, їх артефакти та залежності, а також асоційовану операційну семантику для автоматичного постачання таких застосунків. Група Лейманна в Університеті Штутгарта створила реалізацію цього стандарту з відкритим вихідним кодом під назвою OpenTOSCA. Рекомендації щодо створення застосунків, які правильно вписуються в хмару, були розроблені спільно з промисловими партнерами і опубліковані як мова нейтральних до постачальника шаблонів хмарних обчислень.

### Шаблони мов
Лейманн та його група досліджували використання мова шаблонів не тільки в області хмарних обчислень, але й у кількох інших сферах, таких як інтернет речей, екологічні бізнес-процеси, або квантові обчислення. Запропоновано використання мов шаблонів для (напів)автоматичного переписування архітектури програмного забезпечення. Шаблони є абстракціями конкретних робочих рішень, але в процесі абстракції знання про ці робочі рішення втрачаються — з наслідком, що робочі рішення створюються знову і знову, коли застосовується шаблон. Щоб уникнути цієї неефективності, досліджено та розроблено повторне використання конкретних рішень. Щоб показати, що мови шаблонів і відповідні нові концепції застосовні поза сферою комп'ютерних наук, їх регулярно використовують у гуманітарних науках, особливо в області фільмів та музикознавстві.

### Квантові обчислення
Квантові обчислення мають потенціал вирішувати проблеми, які сьогодні є невирішуваними. Але програмування квантових комп'ютерів дуже відрізняється від програмування класичних комп'ютерів. Щоб підтримати практиків, що розробляють рішення на основі квантових комп'ютерів, Лейманн та його група запропонували платформу для обміну знаннями про створення відповідних додатків. В рамках проекту PlanQK (який Лейманн очолював як науковий директор) ця платформа була створена. Інша робота зосереджена на методі розробки програмного забезпечення для розробки гібридних квантових додатків, та відповідних інструментах розробки, що підтримують створення додатків навіть на шумних квантових комп'ютерах.

## Почесті та нагороди
- Почесний професор, Віденський технічний університет (2023)[38]
- Призначення, WSO2 Technology Fellow (2023)[39]
- Призначення, Курт Гедель Гостиний професор з квантові обчислення, Віденський технічний університет (2020)[40]
- Призначення, Член експертної ради з квантових обчислень уряду Німеччини (2020)[41]
- Член, Асоціація штучного інтелекту Азії та Тихоокеанського регіону (AAIA)[42] (2020)
- Член, Центр інтегрованих квантових наук та технологій (IQST)[43] (2019)
- Обраний член, Європейська Академія (2016)
- Почесний доктор, Університет Криту (2015)
- Призначення, IBM Distinguished Engineer (2000)
- Почесний професор, Університет Штутгарта (1999)
- Обраний член, Академія технологій IBM (1996)

## Зовнішні посилання
- Домашня сторінка Лейманна в Університеті Штутгарта

title: Франк Лейманн

wikitext:
{{Мовні помилки}}

{{Науковець
|ім'я             = Франк Лейманн
|зображення       = Frank Leymann.jpeg
|підпис           = Франк Лейманн
|дата народження  = 25.09.1957
|місце народження = Бохум, Німеччина
|громадянство     = Німецьке
|галузь           = Комп'ютерні науки
|alma mater       = [[Рурський університет|Університет Бохума]]
|заклад           = [[Університет Штутгарта]], Німеччина
[[IBM Research & Development]], Німеччина
[[Рурський університет|Університет Бохума]], Німеччина
|відомий завдяки  = [[Архітектура програмного забезпечення]]
Великомасштабні [[Розподілені системи]]
[[Управління бізнес-процесами]]
[[Сервісно-орієнтована архітектура|Архітектура орієнтована на послуги]]
[[Хмарні обчислення]]
[[Мовні патерни]]
|звання           = Професор
|ступінь          = Доктор наук
|керівник         = Карлхайнц Шпаллек
|нагороди         = Обраний член, Академія технологій IBM (1996)
IBM Distinguished Engineer (2000)
[[Почесний доктор]], [[Університет Крит]] (2015)
Обраний член, [[Академія Європи]] (2016)
Член, Центр інтегрованих квантових наук і технологій (IQST) (2019)
Професор з квантових обчислень, TU Wien (2020)
Феллоу WSO2 Technology (2023)
Почесний професор, TU Wien (2023)
|сайт             = [https://www.iaas.uni-stuttgart.de/en/ Інститут архітектури прикладних систем (IAAS)]
}}

'''Франк Лейманн''' (25 вересня 1957 року в [[Бохум]]) — німецький [[Інформатик|комп'ютерний вчений]] та [[математик]]. Він є професором комп'ютерних наук в [[Університет Штутгарта]], Німеччина, а також директором і засновником Інституту архітектури прикладних систем (IAAS).<ref>{{Cite web|url=https://www.iaas.uni-stuttgart.de/en/|title=Інститут архітектури прикладних систем (IAAS)|website=www.iaas.uni-stuttgart.de|access-date=2019-12-18}}</ref>

== Біографія ==
Лейманн вивчав [[математика]], [[фізика]] і [[астрономія]], і отримав ступінь [[Магістр наук]] у галузі математики (тобто Dipl.-Math.) у 1982 році в [[Рурський університет|Університет Бохума]], Німеччина. Він працював науковим співробітником на факультеті математики в Університеті Бохума, де здобув докторський ступінь у галузі математики (тобто Dr. rer. nat.) у 1984 році. У своїй дисертації він досліджував [[фоліація]] простору із сингулярностями. Після здобуття докторського ступеня він перейшов до [[IBM]] Research and Development, де зробив внесок у розробку програмних продуктів таких як [[DB2]], [[Websphere]] або [[MQSeries]]. Лейманн був головним співавтором і головним [[архітектор програмного забезпечення]] продуктів [[управління бізнес-процесами]] і [[Потік робіт|робочих процесів]] IBM, і був призначений Distinguished Engineer IBM за цю роботу. У 2004 році він був призначений професором комп'ютерних наук в [[Університет Штутгарта]], де заснував Інститут архітектури прикладних систем. Він має багато патентів у галузі програмного забезпечення.<ref>{{Cite web|url=https://worldwide.espacenet.com/searchResults?DB=worldwide.espacenet.com&ST=singleline&bcId=1&locale=en_EP&page=0&query=frank%20leymann%20ibm&return=true|title=Espacenet Patent Search|website=worldwide.espacenet.com|access-date=2019-12-18}}</ref>

== Робота ==
Основні внески Франка Лейманна походять з таких областей, як [[Потік робіт|системи робочих процесів]], [[Сервісно-орієнтована архітектура|архітектура орієнтована на послуги]], [[хмарні обчислення]], [[мовні патерни]] і [[квантові обчислення]].

=== Управління базами даних ===
Спочатку його увага була зосереджена на технології баз даних:
Щоб спростити запити на реляційні бази даних з багатьма таблицями, Лейманн спільно розробив універсальну реляційну систему<ref>{{Cite journal|url=https://www.sciencedirect.com/science/article/abs/pii/0169023X90900318|title=Universal Relation System|journal=Data & Knowledge Engineering|date=March 1990 |volume=5 |issue=1 |pages=21–38 |doi=10.1016/0169-023X(90)90031-8 |access-date=2019-12-24|last1=Leymann |first1=Frank }}</ref>
на основі існуючих реляційних систем баз даних. Далі були внесені зміни в архітектурні аспекти [[збережені процедури]] і [[функції, визначені користувачем]]. Останні призвели до дослідження використання [[об'єктні бази даних]], зокрема [[ObjectStore]], як основи для іншого проміжного програмного забезпечення. На той час розробники не були дуже знайомі з об'єктними базами даних, тому Лейманн допоміг створити інструменти для забезпечення належної продуктивності відповідних застосунків.

=== Управління бізнес-процесами та системи робочих процесів ===
Системи робочих процесів підтримують компанії в моделюванні, оптимізації та виконанні їх [[Бізнес-процес|бізнес-процесів]] у комп'ютерних середовищах. Було запропоновано кілька мов для моделювання бізнес-процесів, з яких дві мови отримали широке визнання в промисловості: одна з них — це стандарт [[OASIS (організація)]] [[BPEL|Business Process Execution Language]] (BPEL), який Лейманн спільно винайшов і який, у свою чергу, базується на [[Web Services Flow Language]] (WSFL), мові, яку Лейманн створив для IBM; інша мова — це [[Business Process Model and Notation]] 2.0 (BPMN), яку Лейманн також співавтор. Такі мови моделювання підтримують "програмування у великому масштабі" і дозволяють розділити високорівневу логіку управління і потоків даних у загальному додатку від його низькорівневої логіки, яка реалізує елементарні бізнес-функції; таким чином, можна створювати застосунки на основі робочих процесів<ref>{{Cite journal|title=Workflow-Based Applications|year=1997|doi=10.1147/sj.361.0102|s2cid=376168|last1=Leymann|first1=F.|last2=Roller|first2=D.|journal=IBM Systems Journal|volume=36|pages=102–123}}</ref>, які дозволяють змінювати бізнес-процеси без необхідності змінювати програми, які реалізують окремі етапи процесу.
Часто колекції таких етапів представляють [[тривалі транзакції]], тобто виконані етапи повинні бути успішними або — у випадку помилки — повинні бути колективно скасовані; для підтримки цієї поведінки в бізнес-процесах Лейманн ввів [[компенсуючі транзакції]] в системи робочих процесів<ref>F. Leymann: Supporting Business Transactions Via Partial Backward Recovery in Workflow Management Systems. In: Proc. BTW'95, 1995.</ref>.
На основі його внеску в продукти IBM для робочих процесів, Лейманн співавтор книги "Production Workflow<ref>F. Leymann, D. Roller: Production Workflow: Concepts and Techniques. PTR Prentice Hall, 2000.</ref>", яка пояснює, як створювати масштабовані та надійні системи робочих процесів.

=== Службове обчислення ===
Архітектура та реалізація систем робочих процесів передбачала багато аспектів [[програмування орієнтованого на послуги]], таких як використання інтерфейсів послуг, викликачів послуг або слухачів послуг. Відповідно, з 2000 року Лейманн допомагав визначати кілька оригінальних стандартів [[Вебслужба|веб-послуг]], таких як [[WS-Addressing]],<ref>{{Cite web|url=https://www.w3.org/Submission/2004/SUBM-ws-addressing-20040810/|title=WS-Addressing|website=www.w3.org|access-date=2019-12-26}}</ref> WS-Business Activity,<ref>{{Cite web|url=http://docs.oasis-open.org/ws-tx/wstx-wsba-1.2-spec-cs-01/wstx-wsba-1.2-spec-cs-01.html|title=WS-Business Activity|website=docs.oasis-open.org|access-date=2019-12-26}}</ref> BPEL4People,<ref>{{Cite web|url=http://docs.oasis-open.org/bpel4people/bpel4people-1.1.html|title=BPEL4People|website=docs.oasis-open.org|access-date=2019-12-26}}</ref> або [[Web Services Resource Framework]].<ref>{{Cite web|url=http://docs.oasis-open.org/wsrf/wsrf-ws_resource_properties-1.2-spec-os.pdf|title=WSResourceProperties|website=docs.oasis-open.org|access-date=2019-12-26}}</ref> Зокрема, агрегація веб-послуг була розглянута в BPEL і WSFL. Як безліч стандартів веб-послуг вписуються в архітектуру [[Інтеграційна шина даних|шини підприємства для послуг]], описано в книзі про платформу веб-послуг<ref>S. Weerawarana, P. Curbera, F. Leymann, T. Storey, D.F. Ferguson: Web Services Platform Architecture. Prentice Hall, 2005.
</ref>, співавтором якої є Лейманн.

=== Хмарні обчислення ===
Робота над ресурсною рамкою веб-послуг вже показала, що елементи обчислювальної інфраструктури, такі як апаратне забезпечення, операційні системи тощо, також можна сприймати як послуги — так само, як і функціональність програмного забезпечення. Відповідно, цілком можливе аутсорсинг застосунків у хмару, що потребує стандартів і технологій для постачання та управління такими застосунками в таких середовищах: Франк Лейманн був початковим співавтором [[OASIS TOSCA]]<ref>{{Cite web|url=http://docs.oasis-open.org/tosca/TOSCA/v1.0/TOSCA-v1.0.html|title=TOSCA|website=docs.oasis-open.org|access-date=2019-12-26}}</ref>, мови, яка дозволяє визначати структуру застосунків, їх артефакти та залежності, а також асоційовану операційну семантику для автоматичного постачання таких застосунків. Група Лейманна в Університеті Штутгарта створила реалізацію цього стандарту з відкритим вихідним кодом під назвою OpenTOSCA.<ref>{{Cite web|url=https://www.opentosca.org/|title=OpenTOSCA Overview|website=www.opentosca.org|access-date=2019-12-26}}</ref><ref>{{Cite web|url=https://github.com/OpenTOSCA|title=OpenTOSCA Repository|website=www.github.org|access-date=2019-12-26}}</ref> Рекомендації щодо створення застосунків, які правильно вписуються в хмару, були розроблені спільно з промисловими партнерами і опубліковані як мова нейтральних до постачальника шаблонів хмарних обчислень.<ref>Ch. Fehling, F. Leymann, R. Retter, W, Schupeck, P. Arbitter: Cloud Computing Patterns, Springer Wien, 2014. [https://dl.acm.org/citation.cfm?id=2631411 Abstract].</ref>

=== Шаблони мов ===
Лейманн та його група досліджували використання [[мова шаблонів]] не тільки в області хмарних обчислень<ref>{{Cite web|url=http://www.cloudcomputingpatterns.org/|title=Cloud Computing Patterns|website=cloudcomputingpatterns.org|access-date=2019-12-26}}</ref>, але й у кількох інших сферах, таких як [[інтернет речей]],<ref>{{Cite web|url=http://internetofthingspatterns.com/|title=IoT Patterns|website=internetofthingspatterns.com|access-date=2019-12-26}}</ref> екологічні бізнес-процеси,<ref>A. Nowak, F. Leymann, D. Schleicher, D. Schumm, S. Wagner: Green Business Process Patterns. In: Proceedings of the 18th Conference on Pattern Languages of Programs, PLoP 2011</ref><ref>A. Nowak, F. Leymann: Green Business Process Patterns - Part II. In: Proceedings of the 6th IEEE International Conference on Service Oriented Computing & Applications (SOCA 2013)</ref> або квантові обчислення.<ref>F. Leymann: Towards a Pattern Language for Quantum Algorithms. In: Proc. QTOP 2019 [https://arxiv.org/abs/1906.03082 Abstract].</ref> Запропоновано використання мов шаблонів для (напів)автоматичного переписування архітектури програмного забезпечення<ref>J. Guth, F. Leymann: Pattern-based rewrite and refinement of architectures using graph theory. In: Software-Intensive Cyber-Physical Systems (SICS), Springer Berlin Heidelberg, 2019</ref>. Шаблони є абстракціями конкретних робочих рішень, але в процесі абстракції знання про ці робочі рішення втрачаються — з наслідком, що робочі рішення створюються знову і знову, коли застосовується шаблон. Щоб уникнути цієї неефективності, досліджено та розроблено повторне використання конкретних рішень.<ref>M. Falkenthal, J. Barzen, U. Breitenbücher, Ch. Fehling, F. Leymann: Efficient Pattern Application: Validating the Concept of Solution Implementations in Different Domains. In: International Journal on Advances in Software Vol. 7 (3&4), Xpert Publishing Services, 2014</ref><ref>M. Falkenthal, F. Leymann: Easing Pattern Application by Means of Solution Languages. In: Proceedings of the 9th International Conferences on Pervasive Patterns and Applications (PATTERNS), 2017</ref><ref>M. Falkenthal, U. Breitenbücher, J. Barzen, F. Leymann: On the algebraic properties of concrete solution aggregation. In: SICS Software-Intensive Cyber-Physical Systems, Springer, 2019</ref> Щоб показати, що мови шаблонів і відповідні нові концепції застосовні поза сферою комп'ютерних наук, їх регулярно використовують у [[Гуманітарні науки|гуманітарних науках]],<ref>J. Barzen, F. Leymann: Patterns as Formulas: Patterns in the Digital Humanities. In: Proceedings of the Ninth International Conferences on Pervasive Patterns and Applications (PATTERNS), 2017</ref> особливо в області фільмів<ref>J. Barzen, F. Leymann: Costume Languages As Pattern Languages. In: Proceedings of Pursuit of Pattern Languages for Societal Change - Preparatory Workshop 2014</ref><ref>M. Falkenthal, J. Barzen, U. Breitenbücher, S. Brügmann, D. Joos, F. Leymann, M. Wurster: Pattern Research in the Digital Humanities: How Data Mining Techniques Support the Identification of Costume Patterns. In: Computer Science - Research and Development Vol. 32 (3-4), Heidelberg: Springer, 2016</ref> та музикознавстві.<ref>J. Barzen, U. Breitenbücher, L. Eusterbrock, M. Falkenthal, F. Hentschel, F. Leymann: The vision for MUSE4Music. Applying the MUSE method in musicology. In: Computer Science - Research and Development Vol. 32 (3-4), Heidelberg: Springer, 2016</ref>

=== Квантові обчислення ===
Квантові обчислення мають потенціал вирішувати проблеми, які сьогодні є невирішуваними.<ref>Національні академії наук, інженерії та медицини: Quantum Computing: Progress and Prospects. The National Academies Press, Washington, DC. 2019</ref> Але програмування квантових комп'ютерів дуже відрізняється від програмування класичних комп'ютерів.<ref>Jack D. Hidary: Quantum Computing: An Applied Approach. Springer 2019.</ref> Щоб підтримати практиків, що розробляють рішення на основі квантових комп'ютерів, Лейманн та його група запропонували платформу для обміну знаннями про створення відповідних додатків.<ref>F. Leymann, J. Barzen, M. Falkenthal: Towards a Platform for Sharing Quantum Software. Proceedings of the 13th Advanced Summer School on Service Oriented Computing (2019).</ref> В рамках проекту PlanQK<ref>{{Cite web|url=https://planqk.de/|title=The PlanQK Project|website=www.planqk.de|access-date=2020-02-12}}</ref> (який Лейманн очолював як науковий директор) ця платформа була створена. Інша робота зосереджена на методі розробки програмного забезпечення для розробки гібридних квантових додатків,<ref>B. Weder, J. Barzen, F. Leymann, D. Vietz: Quantum Software Development Lifecycle. In: Quantum Software Engineering, Springer International Publishing, 2022</ref> та відповідних інструментах розробки<ref>{{Cite web|url=https://quantil.readthedocs.io/en/latest/|title=Quantil|website=quantil.readthedocs.io/en/latest/|access-date=2023-07-16}}</ref>, що підтримують створення додатків навіть на шумних квантових комп'ютерах.<ref>F. Leymann, J. Barzen: The bitter truth about gate-based quantum algorithms in the NISQ era. In: Quantum Science and Technology, IOP Publishing Ltd, 2020</ref>

== Почесті та нагороди ==
* Почесний професор, [[Віденський технічний університет]] (2023)<ref>{{Cite web|url=https://www.tuwien.at/tu-wien/aktuelles/news/news/tu-wien-verleiht-honorarprofessur-an-frank-leymann|title=Frank Leymann Appointed Honorary Professorship|website=informatics.tuwien.ac.at|access-date=2023-09-14}}</ref>
* Призначення, [[WSO2]] Technology Fellow (2023)<ref>{{Cite web|url=https://wso2.com/about/news/frank-leymann-is-named-first-wso2-technology-fellow/|title=Frank Leymann is Named First WSO2 Technology Fellow|website=wso2.com|access-date=2023-08-04}}</ref>
* Призначення, [[Курт Гедель]] Гостиний професор з [[квантові обчислення]], [[Віденський технічний університет]] (2020)<ref>{{Cite web|url=https://informatics.tuwien.ac.at/news/1957|title=Frank Leymann Appointed First Kurt Gödel Visiting Professor|website=informatics.tuwien.ac.at|access-date=2021-04-14}}</ref>
* Призначення, Член експертної ради з квантових обчислень уряду Німеччини (2020)<ref>{{Cite web|url=https://www.quantentechnologien.de/fileadmin/public/Redaktion/Dokumente/PDF/Publikationen/Roadmap-Quantencomputing-bf-C1.pdf|title=Roadmap Quantencomputing|website=www.quantentechnologien.de/|access-date=2021-05-02}}</ref>
* Член, Асоціація штучного інтелекту Азії та Тихоокеанського регіону (AAIA)<ref>{{Cite web|url=https://www.aaia-ai.org|title=AAIA|website=www.aaia-ai.org|access-date=2023-07-16}}</ref> (2020)
* Член, Центр інтегрованих квантових наук та технологій (IQST)<ref>{{Cite web|url=https://www.iqst.org/people/fellows.html|title=IQST: Fellows|website=www.iqst.org|access-date=2019-12-18}}</ref> (2019)
* Обраний член, [[Європейська Академія]] (2016)
* Почесний доктор, [[Університет Криту]] (2015)
* Призначення, IBM Distinguished Engineer (2000)
* Почесний професор, Університет Штутгарта (1999)
* Обраний член, Академія технологій IBM (1996)

== Примітки ==
{{reflist|30em}}

== Зовнішні посилання ==
* [https://www.iaas.uni-stuttgart.de/en/institute/team/Leymann/ Домашня сторінка Лейманна в Університеті Штутгарта]

{{Authority control}}

{{DEFAULTSORT:Leymann, Frank}}
[[Категорія:Народились 1957]]
[[Категорія:Проживаючі]]
[[Категорія:Німецькі комп'ютерні науковці]]
[[Категорія:Люди з Бохума]]
[[Категорія:Випускники Рурського університету Бохума]]
[[Категорія:Викладачі Університету Штутгарта]]
[[Категорія:Випускники Рурського університету]]

title: Франк Лейманн

Народився: 25 вересня 1957 (67 років) · Бохум, Німеччина

Країна: Німецьке

Діяльність: науковець

Alma mater: Університет Бохума

Галузь: Комп'ютерні науки

Заклад: Університет Штутгарта, Німеччина · IBM Research & Development, Німеччина · Університет Бохума, Німеччина

Вчене звання: Професор

Науковий ступінь: Доктор наук

Науковий керівник: Карлхайнц Шпаллек

Аспіранти, докторанти: Oliver Koppd · Rania Khalafd · Olaf Zimmermannd · Jussi Vanhatalod · Daniel Wutked · Thorsten Scheiblerd · Daniel Martind · Ralph Mietznerd · Joerg Nitsched · Zhilei Mad · Dieter Rollerd · Matthias Wielandd · Hanna Eberled · Daniel Schleicherd · Alexander Nowakd · David Schummd · Tobias Binzd · Christoph Fehlingd · Uwe Breitenbücherd · Branimir Wetzsteind · Johannes Wettingerd · Marigianna Skouradakid · Celal Timurhan Sungurd · Johanna Barzend · Santiago Gómez Sáezd

Членство: Європейська академія

Відомий завдяки: Архітектура програмного забезпечення · Великомасштабні Розподілені системи · Управління бізнес-процесами · Архітектура орієнтована на послуги · Хмарні обчислення · Мовні патерни

Нагороди: Обраний член, Академія технологій IBM (1996) · IBM Distinguished Engineer (2000) · Почесний доктор, Університет Крит (2015) · Обраний член, Академія Європи (2016) · Член, Центр інтегрованих квантових наук і технологій (IQST) (2019) · Професор з квантових обчислень, TU Wien (2020) · Феллоу WSO2 Technology (2023) · Почесний професор, TU Wien (2023)


text:
# Sân bay quốc tế Fort McMurray
Sân bay quốc tế Fort McMurray (mã sân bay IATA: YMM, mã sân bay ICAO: CYMM) là sân bay có cự ly 7 hải lý (13 km; 8,1 mi) về phía đông nam của Fort McMurray, Alberta, Canada. YMM là sân bay lớn nhất ở miền bắc Alberta. Nó có các chuyến bay hàng ngày đến Edmonton, Calgary, Fort Chipewyan, Vancouver và Toronto bởi các hãng hàng không Air Canada, WestJet, McMurray Aviation và Northwestern Air. Sunwing đã từng có tuyến bay tới các điểm đến kỳ nghỉ mùa ở Mexico 2012-2015. Northwestern Air.
Sân bay này được quản lý bởi Cục sân bay Fort McMurray Sân, một tổ chức cộng đồng tổ chức phi lợi nhuận đã quản lý YMM từ năm 2010.
Sân bay này đã chứng kiến một sự gia tăng đáng kể về số lượt khách trong 10 năm qua do sự phát triển mạnh mẽ của cát dầu Athabasca. Trong năm 2014, YMM phục vụ 1.308.416 lượt khách, là sân bay bận rộn thứ 15 tại Canada. Kết quả là, một nhà ga sân bay với vốn đầu tư $ 258 triệu đô la mới mở trong năm 2014 có thể phục vụ 1,5 triệu hành khách mỗi năm.

wikiname: viwiki

title: Sân bay quốc tế Fort McMurray

in_language: vi

wikitext:
{{Infobox airport
| name = Fort McMurray International Airport
| image = Aerial view of Fort McMurray Airport 2014.tif
| caption =
| image-width = 250px
| IATA = YMM
| ICAO = CYMM
| WMO = 71932
| type = Dân dụng
| owner-oper = Fort McMurray Airport Authority
| city-served = [[Regional Municipality of Wood Buffalo]], [[Alberta]]
| location = [[Fort McMurray]], Alberta
| timezone = [[Mountain Time Zone|MST]]
| utc = [[UTC−07:00]]
| summer = MDT
| utcs = [[UTC−06:00]]
| elevation-f = 1.211
| latd = 56 | latm = 39 | lats = 12 | latNS = N
| longd=111 | longm=13 | longs=24 | longEW=W
| coordinates_region = CA-AB
| pushpin_map = Canada Alberta
| pushpin_label = CYMM
| pushpin_map_caption = Vị trí ở Alberta
| website = [http://flyymm.com/ flyymm.com]
| r1-number = 07/25
| r1-length-f = 7.503
| r1-surface = Asphalt
| stat-year = 2014
| stat1-header = Số lượt chuyến
| stat1-data = 72.224
| stat2-header = Số kượt khách
| stat2-data = 1.308.416
| footnotes = Nguồn: [[Canada Flight Supplement]]<ref name="CFS">{{CFS}}</ref>
[[Environment Canada]]<ref>{{Chú thích web |url=http://climate.weatheroffice.gc.ca/prods_servs/metstat1_e.html |ngày truy cập=2016-05-07 |tựa đề=Synoptic/Metstat Station Information |archive-date=2013-06-27 |archive-url=https://web.archive.org/web/20130627233755/http://climate.weatheroffice.gc.ca/prods_servs/metstat1_e.html |url-status=dead }}</ref>
Fort McMurray Airport Authority<ref name="move">{{Chú thích web |url=http://www.flyfortmac.ca/MediaCentre/FactsStatistics/Statistics.aspx#.Ufbj3Y21Fns |ngày truy cập=2016-05-07 |tựa đề=Fort McMurray Airport Statistics |archive-date=2014-05-15 |archive-url=https://web.archive.org/web/20140515074011/http://flyfortmac.ca/MediaCentre/FactsStatistics/Statistics.aspx#.Ufbj3Y21Fns }}</ref>
}}
'''Sân bay quốc tế Fort McMurray''' ([[mã sân bay IATA]]: YMM, [[mã sân bay ICAO]]: CYMM) là sân bay có cự ly 7 [[hải lý]] (13 [[km]]; 8,1 [[mi]]) về phía đông nam của [[Fort McMurray]], [[Alberta]], [[Canada]]. YMM là sân bay lớn nhất ở miền bắc Alberta. Nó có các chuyến bay hàng ngày đến [[Edmonton]], Calgary, Fort Chipewyan, Vancouver và Toronto bởi các hãng hàng không [[Air Canada]], WestJet, McMurray Aviation và [[Northwestern Air]]. [[Sunwing]] đã từng có tuyến bay tới các điểm đến kỳ nghỉ mùa ở Mexico 2012-2015. [[Northwestern Air]].<ref>{{chú thích web|title=YMM: Route Map|url=http://www.flyymm.com/media-facts-and-stats/route-map|ngày truy cập=2016-05-07|archive-date=2016-05-05|archive-url=https://web.archive.org/web/20160505025833/http://www.flyymm.com/media-facts-and-stats/route-map}}</ref><ref>{{chú thích web|title=YMM: Airlines|url=http://www.flyymm.com/flights/airlines-at-ymm|ngày truy cập=2016-05-07|archive-date=2016-05-08|archive-url=https://web.archive.org/web/20160508202524/http://www.flyymm.com/flights/airlines-at-ymm}}</ref>
Sân bay này được quản lý bởi Cục sân bay Fort McMurray Sân, một tổ chức cộng đồng tổ chức phi lợi nhuận đã quản lý YMM từ năm 2010.
Sân bay này đã chứng kiến một sự gia tăng đáng kể về số lượt khách trong 10 năm qua do sự phát triển mạnh mẽ của [[cát dầu]] Athabasca. Trong năm 2014, YMM phục vụ 1.308.416 lượt khách, là sân bay bận rộn thứ 15 tại Canada. Kết quả là, một nhà ga sân bay với vốn đầu tư $ 258 triệu đô la mới mở trong năm 2014 có thể phục vụ 1,5 triệu hành khách mỗi năm.
==Tham khảo==
{{tham khảo}}
{{sơ khai sân bay}}
{{Commonscat|Fort McMurray Airport}}

[[Thể loại:Sân bay tại Alberta|Fort McMurray]]

title: Fort McMurray International Airport

Mã IATA · YMM: Mã ICAO · CYMM

title: Thông tin chung

Kiểu sân bay: Dân dụng

Cơ quan chủ quản: Fort McMurray Airport Authority

Thành phố: Regional Municipality of Wood Buffalo, Alberta

Vị trí: Fort McMurray, Alberta

Múi giờ: MST (UTC−07:00)

• Giờ mùa hè (DST): MDT (UTC−06:00)

title: Bản đồ

Bản đồ: CYMMVị trí ở Alberta

title: Đường băng

Hướng: Chiều dài · Bề mặt

7.503 · Asphalt

title: Thống kê (2014)


text:
# Ermida de São Salvador (Santa Cruz da Graciosa)
A Ermida de São Salvador é uma Ermida portuguesa localizada no cimo do Monte da Senhora da Ajuda, no concelho de Santa Cruz da Graciosa, na ilha Graciosa, no arquipélago dos Açores.
Esta ermida que é dedicada a devoção de São Salvador tem uma construção recua ao século XVIII, teve a sua construção entre o ano de 1709 e de 1715. Pouco tempo depois, ainda no mesmo século foi fortemente atingida por tremores de terra. Apresenta-se com 5,95 m de comprimento.
Este templo durante muitos anos foi um centro de devoção fervorosa a Nossa Senhora de Fátima, cuja imagem ali ficava ali entre o dia 13 de Maio e 13 de Outubro, sendo depois levada para a Igreja Matriz de Santa Cruz.

wikiname: ptwiki

in_language: pt

wikitext:
[[Ficheiro:Ermida_de_Sao_Salvador_Monte_da_Ajuda_Graciosa.jpg|thumb|300px|direita|Ermida de São Salvador, Monte da Ajuda.]]

A '''Ermida de São Salvador''' é uma [[Ermida (capela)|Ermida]] [[Portugal|portuguesa]] localizada no cimo do [[Monte da Senhora da Ajuda]], no concelho de [[Santa Cruz da Graciosa]], na [[ilha Graciosa]], no [[arquipélago dos Açores]].

Esta ermida que é dedicada a devoção de [[São Salvador]] tem uma construção recua ao [[século XVIII]], teve a sua construção entre o ano de [[1709]] e de [[1715]]. Pouco tempo depois, ainda no mesmo século foi fortemente atingida por [[Sismicidade|tremores de terra]]. Apresenta-se com 5,95 m de comprimento.

Este templo durante muitos anos foi um centro de devoção fervorosa a [[Nossa Senhora de Fátima]], cuja imagem ali ficava ali entre o dia 13 de Maio e 13 de Outubro, sendo depois levada para a [[Igreja Matriz de Santa Cruz (Santa Cruz da Graciosa)|Igreja Matriz de Santa Cruz]].<ref>{{Citar web |url=http://cm-graciosa.azoresdigital.pt/Default.aspx?Module=ArtigoDisplay&ID=200 |titulo=Cm-graciosa.azoresdigital.pt |acessodata=2010-09-23 |arquivourl=https://web.archive.org/web/20100719182343/http://cm-graciosa.azoresdigital.pt/Default.aspx?Module=ArtigoDisplay&ID=200 |arquivodata=2010-07-19 |urlmorta=yes }}</ref>

==Ver também==
*[[Diocese de Angra do Heroísmo]]
*[[Lista de edificações de caráter religioso dos Açores]]

{{Referências}}

==Ligações externas==
*[https://web.archive.org/web/20100719182322/http://cm-graciosa.azoresdigital.pt/Default.aspx?Module=ArtigoDisplay&ID=180 Cm-graciosa.azoresdigital.pt.]

{{Esboço-Açores-patrim}}

{{DEFAULTSORT:Salvador, Ermida Sao}}
[[Categoria:Santa Cruz da Graciosa|Salvador, Ermida Sao]]
[[Categoria:Igrejas da Região Autónoma dos Açores|Salvador, Ermida Sao]]


text:
# Gelbe Orchideenmantis
Die Gelbe Orchideenmantis (Helvia cardinalis, Synonym: Parymenopus davisoni) ist eine Fangschrecke aus der Familie der Hymenopodidae und die einzige Art der somit monotypischen Gattung Helvia. Die südostasiatische Art ist vergleichsweise wenig erforscht. Das Männchen wurde schon im Jahr 1877 von Carl Stål beschrieben. Das Weibchen erhielt seine Beschreibung erst im Jahr 1890 durch James Wood-Mason, allerdings unter dem abweichenden Gattungs- und Artnamen Parymenopus davisoni. Die Zusammengehörigkeit der beiden „Arten“ wurde erst ab 2015 erkannt.

## Merkmale
Die Weibchen der Gelben Orchideenmantis erreichen eine Körperlänge von 45 mm, Männchen eine von 35 mm, womit die Gelbe Orchideenmantis ein kleinerer Vertreter der Fangschrecken ist. Die Grundfarbe der Art ist indischgelb. Die Gelbe Orchideenmantis zählt wie viele Arten der Familie Hymenopodidae zu den Blütennachahmern. Die Augen der Art sind kegelförmig zugespitzt und der Thorax (Brustabschnitt) vergleichsweise kurz. Mit vielen Fangschrecken weilt die Gelbe Orchideenmantis das Vorhandensein eines starken Sexualdimorphismus (Unterschied der Geschlechter).

### Weibchen
Der Halsschild (Pronotum), eine stark sklerotisierte Platte des ersten Brustsegments des Weibchens, ist schwach granuliert und an beiden Seiten leicht gezahnt. Diese Zähnchen werden in Richtung der Verjüngung des Pronotums kleiner, bis sie ganz verschwinden. Der Thorax verfügt über eine braune Zeichnung, darunter ein v-förmiger Fleck im Zentrum, darunter folgend eine schwarze Linie, die am Übergang zwischen Thorax (Brust) und Abdomen (Hinterleib) in einen weiteren annähernd halbkreisförmigen Fleck am hinteren Rand des Thorax übergeht. Im Zentrum des Thorax liegt ein brauner Punkt und an seinem hinteren Rand braune Linien, die jede einen Teil dieses Bereichs bedecken. Das Prosternum (vorderster Abschnitt des Sternums, bzw. der Brustplatte des Thorax) ist etwas heller gefärbt und verfügt ebenfalls über einen braunen Fleck, der annähernd halbmondförmig ist. Dieser Fleck ist nach vorne gerichtet und beginnt ab der Basis der Fangbeine, erstreckt sich über den Rand des Thorax und reicht bis in die hinteren Ecken des Pronotums.
Die Beine des Weibchens enthalten leichte Rottöne und besitzen an den Tibien (Beinschienen) nahe dem Übergang zu den Femora (Schenkel) blattartige Lappen, die nicht breiter als 1,5 Millimeter sind. Die Flügel überragen das Abdomen zu etwa einem Sechstel. Die Tegmina (Deckflügel) sind dreimal so lang wie breit und nach hinten hin zugespitzt. Deren Ränder sind ledrig, durchscheinend und zinnoberrot gefärbt. Ansonsten sind die Tegmina teilweise durchscheinend und besitzen ähnlich wie der Körper eine gelbe Grundfärbung. Außerdem zeigen sie drei lichtdurchlässige und sechs radiäre, grüne Punkte, die je zu zweit in drei Reihen angeordnet sind. Davon sind die beiden vorderen kleiner und erscheinen zusätzlich etwas bräunlich. Das hintere Flügelpaar ist bis zum Ende hin deutlich zugespitzter und lichtdurchlässiger als die Tegmina. Die Flügel sind cremefarben, obgleich der äußere Rand der Flügel rotgelblich erscheint und nach hinten einen dunkleren Farbton annimmt. Die Flügel des Weibchens sind zu kurz und geben ihm wie bei den meisten Fangschrecken keine gute Flugfähigkeit. Der Hinterleib des Weibchens ist braungelb und besteht aus sechs Segmenten, die keine Zeichnung aufweisen.

### Männchen
Das kleinere Männchen der Gelben Orchideenmantis zeigt eine deutlich schwächer ausgeprägte Grundfärbung und eine weniger kontrastreiche Zeichnung als das Weibchen. Es ist über die schmaler gebaut und besitzt anders als das Weibchen acht Abdominalsegmente. Das Männchen hat einen konkav geformten Thorax und längere Flügel und ist somit im Gegensatz zum Weibchen ein guter Flieger. Diesen geschlechtsspezifischen Unterschied in der Flugfähigkeit gibt es bei den meisten Fangschrecken.

### Ähnliche Arten
Die Gelbe Orchideenmantis ähnelt der verwandten und wesentlich bekannteren Orchideenmantis (Hymenopus coronatus), die ebenfalls zur Familie der Hymenopodidae zählt. Die Gelbe Orchideenmantis unterscheidet sich von dieser jedoch abgesehen von der kleineren Größe und gelben Farbgebung durch die kleineren Lappen an den Beinen, dem Fehlen des Augenhöckers bei weiblichen Tieren und dem kürzeren Thorax.

## Vorkommen
Die Gelbe Orchideenmantis ist auf der Malaiischen Halbinsel, auf Sumatra und Borneo verbreitet. Innerhalb dieser Gebiete bewohnt sie die tropischen Regenwälder. Sie lebt bevorzugt auf den Blüten verschiedener Pflanzen in Regenwäldern, auf denen sie sich gut tarnen kann. Fangschrecken, die verschiedene Anpassungen an diese Lebensweise aufweisen, werden als Blütenmantiden bezeichnet.

### Bedrohung und Schutz
Über mögliche Bestandsbedrohungen der Gelben Orchideenmantis existieren keine Angaben, da ihre Bestände von der IUCN nicht erfasst werden.

## Lebensweise
Die Gelbe Orchideenmantis ist wie viele Fangschrecken ein Lauerjäger, der sich überwiegend reglos in seinem Habitat verhält und potentielle Beutetiere blitzschnell mit den bedornten Fangarmen ergreift. Das Beuteschema umfasst überwiegend Gliederfüßer in passender Größe.

### Fortpflanzung
Das Balz- und das Paarungsverhalten der Gelben Orchideenmantis sind mit denen anderer Fangschrecken identisch. Die eigentliche Paarung kann drei bis vier Stunden in Anspruch nehmen. Aus den befruchteten Ootheken schlüpfen etwa vier Wochen nach Ablage jeweils etwa 15 bis 30 Jungtiere. Diese besitzen anfangs eine Länge von vier Millimetern und besitzen ein orange-schwarzes Aussehen, womit sie wie die Larven vieler Fangschrecken Ameisen imitieren, da diese von vielen potentiellen Räubern gemieden werden. Man spricht hier von Mimikry.

## Terraristik
Die Gelbe Orchideenmantis wird aufgrund ihres markanten Erscheinungsbilds, wie viele Fangschrecken, als Heimtier in der Terraristik gehalten, sie steht jedoch in ihrer Bekanntheit hinter der Orchideenmantis (Hymenopus coronatus) zurück. Die Haltung eines oder mehrerer Exemplare der Gelben Orchideenmantis ist allerdings nur Haltern mit Erfahrungen zu empfehlen, da die Art auf die genaue Einhaltung verschiedener Parameter wie Temperatur und Luftfeuchtigkeit angewiesen ist und überdies empfindlicher auf Komplikationen, etwa Schimmelbefall reagieren kann. Wie bei allen Regenwaldbewohnern muss auch hier für eine erfolgreiche Haltung die Temperatur und Luftfeuchtigkeit ihres natürlichen Habitats bestmöglich simuliert werden.

## Systematik
Die Gelbe Orchideenmantis wurde 1877 von Carl Stål anhand eines Männchens als Helvia cardinalis erstbeschrieben und ist außerdem die einzige und damit auch die Typusart der monotypischen Gattung Helvia. Die 1890 von James Wood-Mason als Parymenopus davisoni erstbeschriebene Art ist das Weibchen der Art. 1933 wurde auch das Männchen von Parymenopus davisoni beschrieben, das jedoch der etwas in Vergessenheit geratenen Beschreibung durch Carl Stål entspricht. Christian J. Schwarz entdeckte 2015 die Gleichheit der beiden Arten und übernahm wegen der Prioritätsregel des ICZN den älteren Namen Helvia cardinalis. Der somit als Synonym geltende wissenschaftliche Name Parymenopus davisoni wird für die Gelbe Orchideenmantis aber noch immer häufig verwendet.

wikiname: dewiki

title: Gelbe Orchideenmantis

in_language: de

wikitext:
<!-- Für Informationen zum Umgang mit dieser Vorlage siehe bitte [[Wikipedia:Taxoboxen]]. -->
{{Taxobox
| Taxon_Name       = Gelbe Orchideenmantis
| Taxon_WissName   = Helvia cardinalis
| Taxon_Rang       = Art
| Taxon_Autor      = Stål, 1877
| Taxon2_WissName  = Helvia
| Taxon2_Rang      = Gattung
| Taxon2_Autor     = [[Carl Stål|Stål]], 1877
| Taxon3_WissName  = Hymenopodinae
| Taxon3_Rang      = Unterfamilie
| Taxon4_WissName  = Hymenopodidae
| Taxon4_Rang      = Familie
| Taxon5_Name      = Fangschrecken
| Taxon5_WissName  = Mantodea
| Taxon5_Rang      = Ordnung
| Taxon6_Name      = Insekten
| Taxon6_WissName  = Insecta
| Taxon6_Rang      = Klasse
| Bild             = Parymenopus davisoni (8051015308).jpg
| Bildbeschreibung = Gelbe Orchideenmantis (''Helvia cardinalis''), Weibchen
}}

Die '''Gelbe Orchideenmantis''' (''Helvia cardinalis'', [[Synonym (Taxonomie)|Synonym]]: ''Parymenopus davisoni'') ist eine [[Fangschrecke]] aus der Familie der [[Hymenopodidae]] und die einzige Art der somit monotypischen Gattung ''Helvia''. Die [[Südostasien|südostasiatische]] Art ist vergleichsweise wenig erforscht. Das Männchen wurde schon im Jahr 1877 von [[Carl Stål]] [[Erstbeschreibung|beschrieben]]. Das Weibchen erhielt seine Beschreibung erst im Jahr 1890 durch [[James Wood-Mason]], allerdings unter dem abweichenden Gattungs- und Artnamen ''Parymenopus davisoni''. Die Zusammengehörigkeit der beiden „Arten“ wurde erst ab 2015 erkannt.

== Merkmale ==
[[Datei:Parymenopus davisoni drawings by James Wood-Mason.jpg|mini|Illustration vom Kopf, dem Thorax und einem der Schreitbeine des Weibchens der Gelben Orchideenmantis von [[James Wood-Mason]] aus dem Jahr 1890.]]
Die Weibchen der Gelben Orchideenmantis erreichen eine Körperlänge von 45 mm, Männchen eine von 35 mm, womit die Gelbe Orchideenmantis ein kleinerer Vertreter der Fangschrecken ist.<ref name="mantopedia"/> Die Grundfarbe der Art ist [[indischgelb]].<ref name="wood-mason"/> Die Gelbe Orchideenmantis zählt wie viele Arten der Familie Hymenopodidae zu den Blütennachahmern. Die Augen der Art sind kegelförmig zugespitzt und der [[Thorax (Gliederfüßer)|Thorax]] (Brustabschnitt) vergleichsweise kurz.<ref name="wood-mason"/><ref name="schwarz"/> Mit vielen Fangschrecken weilt die Gelbe Orchideenmantis das Vorhandensein eines starken [[Sexualdimorphismus]] (Unterschied der Geschlechter).

=== Weibchen ===
Der Halsschild ([[Notum|Pronotum]]), eine stark sklerotisierte Platte des ersten Brustsegments des Weibchens, ist schwach granuliert und an beiden Seiten leicht gezahnt. Diese Zähnchen werden in Richtung der Verjüngung des Pronotums kleiner, bis sie ganz verschwinden. Der Thorax verfügt über eine braune Zeichnung, darunter ein v-förmiger Fleck im Zentrum, darunter folgend eine schwarze Linie, die am Übergang zwischen Thorax (Brust) und [[Abdomen (Gliederfüßer)|Abdomen]] (Hinterleib) in einen weiteren annähernd halbkreisförmigen Fleck am hinteren Rand des Thorax übergeht. Im Zentrum des Thorax liegt ein brauner Punkt und an seinem hinteren Rand braune Linien, die jede einen Teil dieses Bereichs bedecken. Das [[Sternum (Gliederfüßer)|Prosternum]] (vorderster Abschnitt des Sternums, bzw. der Brustplatte des Thorax) ist etwas heller gefärbt und verfügt ebenfalls über einen braunen Fleck, der annähernd halbmondförmig ist. Dieser Fleck ist nach vorne gerichtet und beginnt ab der Basis der [[Fangbein]]e, erstreckt sich über den Rand des Thorax und reicht bis in die hinteren Ecken des Pronotums.<ref name="wood-mason"/>

Die Beine des Weibchens enthalten leichte Rottöne und besitzen an den [[Tibia (Gliederfüßer)|Tibien]] (Beinschienen) nahe dem Übergang zu den [[Femur (Gliederfüßer)|Femora]] (Schenkel) blattartige Lappen, die nicht breiter als 1,5 Millimeter sind. Die Flügel überragen das Abdomen zu etwa einem Sechstel. Die [[Tegmina]] (Deckflügel) sind dreimal so lang wie breit und nach hinten hin zugespitzt. Deren Ränder sind ledrig, durchscheinend und zinnoberrot gefärbt. Ansonsten sind die Tegmina teilweise durchscheinend und besitzen ähnlich wie der Körper eine gelbe Grundfärbung. Außerdem zeigen sie drei lichtdurchlässige und sechs radiäre, grüne Punkte, die je zu zweit in drei Reihen angeordnet sind. Davon sind die beiden vorderen kleiner und erscheinen zusätzlich etwas bräunlich. Das hintere Flügelpaar ist bis zum Ende hin deutlich zugespitzter und lichtdurchlässiger als die Tegmina. Die Flügel sind cremefarben, obgleich der äußere Rand der Flügel rotgelblich erscheint und nach hinten einen dunkleren Farbton annimmt.<ref name="wood-mason"/> Die Flügel des Weibchens sind zu kurz und geben ihm wie bei den meisten Fangschrecken keine gute Flugfähigkeit. Der Hinterleib des Weibchens ist braungelb und besteht aus sechs Segmenten, die keine Zeichnung aufweisen.<ref name="wood-mason"/>

=== Männchen ===
Das kleinere Männchen der Gelben Orchideenmantis zeigt eine deutlich schwächer ausgeprägte Grundfärbung und eine weniger kontrastreiche Zeichnung als das Weibchen.<ref name="mantopedia"/> Es ist über die schmaler gebaut<ref name="mantopedia"/> und besitzt anders als das Weibchen acht Abdominalsegmente. Das Männchen hat einen konkav geformten Thorax<ref name="schwarz"/> und längere Flügel und ist somit im Gegensatz zum Weibchen ein guter Flieger. Diesen [[Sexualdimorphismus|geschlechtsspezifischen]] Unterschied in der Flugfähigkeit gibt es bei den meisten Fangschrecken.

=== Ähnliche Arten ===
[[Datei:Leaf mantis (8134128981).jpg|mini|Die deutlich größere und näher verwandte [[Orchideenmantis]] (''Hymenopus coronatus'') ähnelt der Gelben Orchideenmantis.]]
Die Gelbe Orchideenmantis ähnelt der verwandten und wesentlich bekannteren [[Orchideenmantis]] (''Hymenopus coronatus''), die ebenfalls zur Familie der [[Hymenopodidae]] zählt. Die Gelbe Orchideenmantis unterscheidet sich von dieser jedoch abgesehen von der kleineren Größe und gelben Farbgebung durch die kleineren Lappen an den Beinen, dem Fehlen des Augenhöckers bei weiblichen Tieren und dem kürzeren Thorax.<ref name="schwarz"/>

== Vorkommen ==
[[Datei:อุทยานแห่งชาติน้ำตกพลิ้ว จ.จันทบุรี.jpg|mini|Regenwald im [[Nationalpark Nam Tok Phlio]] im östlichen [[Thailand]], einer der Lebensräume der Gelben Orchideenmantis.]]
Die Gelbe Orchideenmantis ist auf der [[Malaiische Halbinsel|Malaiischen Halbinsel]], auf [[Sumatra]] und [[Borneo]] verbreitet.<ref name="wood-mason"/> Innerhalb dieser Gebiete bewohnt sie die [[Tropischer Regenwald|tropischen Regenwälder]]. Sie lebt bevorzugt auf den Blüten verschiedener Pflanzen in Regenwäldern, auf denen sie sich gut tarnen kann.<ref name="mantopedia"/> Fangschrecken, die verschiedene Anpassungen an diese Lebensweise aufweisen, werden als Blütenmantiden bezeichnet.

=== Bedrohung und Schutz ===
Über mögliche Bestandsbedrohungen der Gelben Orchideenmantis existieren keine Angaben, da ihre Bestände von der [[IUCN]] nicht erfasst werden.<ref name="gbif"/>

== Lebensweise ==
Die Gelbe Orchideenmantis ist wie viele Fangschrecken ein [[Lauerjäger]], der sich überwiegend reglos in seinem [[Habitat]] verhält und potentielle Beutetiere blitzschnell mit den bedornten Fangarmen ergreift. Das Beuteschema umfasst überwiegend Gliederfüßer in passender Größe.<ref name="mantopedia"/>

=== Fortpflanzung ===
Das [[Balz]]- und das Paarungsverhalten der Gelben Orchideenmantis sind mit denen anderer Fangschrecken identisch. Die eigentliche Paarung kann drei bis vier Stunden in Anspruch nehmen. Aus den befruchteten Ootheken schlüpfen etwa vier Wochen nach Ablage jeweils etwa 15 bis 30 Jungtiere. Diese besitzen anfangs eine Länge von vier Millimetern und besitzen ein orange-schwarzes Aussehen, womit sie wie die Larven vieler Fangschrecken [[Ameisen]] imitieren, da diese von vielen potentiellen Räubern gemieden werden. Man spricht hier von [[Mimikry]].<ref name="mantopedia"/>

== Terraristik ==
Die Gelbe Orchideenmantis wird aufgrund ihres markanten Erscheinungsbilds, wie viele Fangschrecken, als Heimtier in der [[Terraristik]] gehalten, sie steht jedoch in ihrer Bekanntheit hinter der Orchideenmantis (''Hymenopus coronatus'') zurück. Die Haltung eines oder mehrerer Exemplare der Gelben Orchideenmantis ist allerdings nur Haltern mit Erfahrungen zu empfehlen, da die Art auf die genaue Einhaltung verschiedener Parameter wie Temperatur und Luftfeuchtigkeit angewiesen ist und überdies empfindlicher auf Komplikationen, etwa [[Schimmelpilz|Schimmelbefall]] reagieren kann. Wie bei allen Regenwaldbewohnern muss auch hier für eine erfolgreiche Haltung die Temperatur und Luftfeuchtigkeit ihres natürlichen Habitats bestmöglich simuliert werden.<ref name="mantopedia"/>

== Systematik ==
Die Gelbe Orchideenmantis wurde 1877 von [[Carl Stål]] anhand eines Männchens als ''Helvia cardinalis'' erstbeschrieben und ist außerdem die einzige und damit auch die Typusart der monotypischen Gattung ''Helvia''.<ref name="mantodea.speciesfile"/> Die 1890 von [[James Wood-Mason]] als ''Parymenopus davisoni'' erstbeschriebene Art ist das Weibchen der Art. 1933 wurde auch das Männchen von ''Parymenopus davisoni'' beschrieben, das jedoch der etwas in Vergessenheit geratenen Beschreibung durch Carl Stål entspricht. [[Christian J. Schwarz]] entdeckte 2015 die Gleichheit der beiden Arten und übernahm wegen der Prioritätsregel des [[Internationale Regeln für die Zoologische Nomenklatur|ICZN]] den älteren Namen ''Helvia cardinalis''. Der somit als Synonym geltende wissenschaftliche Name ''Parymenopus davisoni'' wird für die Gelbe Orchideenmantis aber noch immer häufig verwendet.<ref name="schwarz"/>

== Einzelnachweise ==
<references>
<ref name="mantopedia">[https://www.mantopedia.de/index.php?title=Parymenopus_davisoni ''Parymenopus davisoni'' (Wood-Mason, 1890)] auf Mantopedia, abgerufen am 20. März 2020.</ref>
<ref name="wood-mason">''[https://archive.org/stream/annalsmagazineof651890lond#page/436/mode/2up The Annals and magazine of natural history; zoology, botany, and geology]'', 6th ser. v. 5, London, Taylor and Francis, 1890, S. 436–437, Ltd abgerufen am 20. März 2020.</ref>
<ref name="schwarz">Christian J. Schwarz: ''{{Webarchiv|url=https://www.naturkundemuseum-bw.de/sites/default/files/publikationen/serie-a/sb_8-05_schwarz.pdf |wayback=20170706083700 |text=Archivierte Kopie |archiv-bot=2025-03-22 20:27:09 InternetArchiveBot }}'', Stuttgarter Beiträge zur Naturkunde A, Neue Serie 8, 2015, S. 49–52, abgerufen am 20. März 2020.</ref>
<ref name="gbif">[https://www.gbif.org/species/5048799 ''Helvia cardinalis'' (Stål, 1877)] auf [[Global Biodiversity Information Facility]], abgerufen am 20. März 2020.</ref>
<ref name="mantodea.speciesfile">[http://mantodea.speciesfile.org/Common/basic/Taxa.aspx?TaxonNameID=1182736 ''Helvia cardinalis'' (Stål, 1877)] auf Mantodea Species File, abgerufen am 20. März 2020.</ref>
</references>

== Literatur ==
* ''[https://archive.org/stream/annalsmagazineof651890lond#page/436/mode/2up The Annals and magazine of natural history; zoology, botany, and geology]'', 6th ser. v. 5, London, Taylor and Francis, 1890, S. 436–437.
* Christian J. Schwarz: ''[https://www.naturkundemuseum-bw.de/sites/default/files/publikationen/serie-a/sb_8-05_schwarz.pdf Parymenopus davisoni Wood-Mason synonym of Helvia cardinalisStål (Insecta: Mantodea: Hymenopodidae)]'', Stuttgarter Beiträge zur Naturkunde A, Neue Serie 8, 2015, S. 49–52.

== Weblinks ==
{{Commonscat|Parymenopus davisoni|Gelbe Orchideenmantis}}
* [https://www.gbif.org/species/5048799 ''Helvia cardinalis'' (Stål, 1877)] auf [[Global Biodiversity Information Facility]]
* [http://mantodea.speciesfile.org/Common/basic/Taxa.aspx?TaxonNameID=1182736 ''Helvia cardinalis'' (Stål, 1877)] auf Mantodea Species File
* [https://www.mantopedia.de/index.php?title=Parymenopus_davisoni ''Parymenopus davisoni'' (Wood-Mason, 1890)] auf Mantopedia

[[Kategorie:Hymenopodidae (Familie)]]

title: Gelbe Orchideenmantis

Klasse: Insekten (Insecta)

Ordnung: Fangschrecken (Mantodea)

Familie: Hymenopodidae

Unterfamilie: Hymenopodinae

Gattung: Helvia

Art: Gelbe Orchideenmantis


text:
# Elachista nobilella
Elachista nobilella là một loài bướm đêm thuộc họ Elachistidae. Nó được tìm thấy ở Scandinavia và Phần Lan to bán đảo Iberia và Ý và from Pháp to România
Sải cánh dài 6–8 mm. Con trưởng thành bay từ tháng 5 đến tháng 7.
Ấu trùng ăn Agrostis, Arrhenatherum, Bromus, Carex, Dactylis, Festuca, Holcus lanatus và Luzula pilosa. The larvae create a short và relatively broad, flat, whitish mine. Pupation takes place outside of the mine.

title: Elachista nobilella

wikitext:
{{nhan đề nghiêng}}
{{Bảng phân loại
| name = ''Elachista nobilella''
| image = Elachista_nobilella.jpg
| image_width = 230px
| image_caption =
| domain = [[Sinh vật nhân chuẩn|Eukarya]]
| regnum = [[Động vật|Animalia]]
| phylum = [[Động vật Chân khớp|Arthropoda]]
| classis = [[Côn trùng|Insecta]]
| ordo = [[Bộ Cánh vẩy|Lepidoptera]]
| familia = [[Elachistidae]]
| genus = ''[[Elachista]]''
| species = '''''E. nobilella'''''
| binomial = ''Elachista nobilella''
| binomial_authority = [[Philipp Christoph Zeller|Zeller]], 1839
| synonyms =
}}
'''''Elachista nobilella''''' là một loài [[bướm đêm]] thuộc họ [[Elachistidae]]. Nó được tìm thấy ở [[Scandinavia]] và [[Phần Lan]] to [[bán đảo Iberia]] và [[Ý]] và from [[Pháp]] to [[România]]

[[Sải cánh]] dài 6–8 mm. Con trưởng thành bay từ tháng 5 đến tháng 7.

[[Ấu trùng]] ăn ''[[Agrostis]]'', ''[[Arrhenatherum]]'', ''[[Bromus]]'', ''[[Carex]]'', ''[[Dactylis]]'', ''[[Festuca]]'', ''[[Holcus lanatus]]'' và ''[[Luzula pilosa]]''. The larvae create a short và relatively broad, flat, whitish mine. Pupation takes place outside of the mine.

==Tham khảo==
{{tham khảo}}
== Liên kết ngoài ==
*[http://www.faunaeur.org/full_results.php?id=360288 Fauna Europaea] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20110622055228/http://www.faunaeur.org/full_results.php?id=360288 |date=2011-06-22 }}
*[http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/e/elachista_nobilella.html Swedish Moths]
*[http://www.bladmineerders.nl/minersf/lepidopteramin/elachista/nobilella/nobilella.htm bladmineerders.nl] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20110723214918/http://www.bladmineerders.nl/minersf/lepidopteramin/elachista/nobilella/nobilella.htm |date=2011-07-23 }}

{{commonscat-inline|Elachista nobilella}}

[[Thể loại:Elachista]]

{{Lepidoptera-stub}}

title: Phân loại khoa học

Vực (domain): Eukarya

Giới (regnum): Animalia

Ngành (phylum): Arthropoda

Lớp (class): Insecta

Bộ (ordo): Lepidoptera

Họ (familia): Elachistidae

Chi (genus): Elachista

Loài (species): E. nobilella

title: Danh pháp hai phần

Danh pháp hai phần: Elachista nobilella · Zeller, 1839


text:
# 小尼茲吉爾齊
49°47′28″N 29°6′28″E / 49.79111°N 29.10778°E
小尼茲吉爾齊（烏克蘭語：）是位於烏克蘭北部日托米爾州裏別爾季切夫區的村莊，始建於1605年，面積1.85平方公里，海拔高度241米，2001年人口440，人口密度每平方公里238.22人。

wikiname: zhwiki

title: 小尼茲吉爾齊

in_language: zh

wikitext:
{{coord|49|47|28|N|29|6|28|E|scale:30000|display=title}}

'''小尼茲吉爾齊'''（{{lang-uk|Малі Низгірці}}）是位於[[烏克蘭]]北部[[日托米爾州]]裏[[別爾季切夫區]]的[[村莊]]，始建於1605年，面積1.85平方公里，海拔高度241米，2001年人口440，人口密度每平方公里238.22人。

==參考資料==
* [http://weather.in.ua/ua/zhitomirskaja/14799 Погода в селі Малі Низгірці] {{Wayback|url=http://weather.in.ua/ua/zhitomirskaja/14799 |date=20111219163716 }}

{{DEFAULTSORT:Малі Низгірці}}
{{Zhytomyr-geo-stub}}
[[Category:日托米爾州村落]]
[[Category:別爾季切夫區村落]]


text:
# مينزي
غونغ مين جي (هانغل: 공 민지)، اشتهرت باسمها المسرحي مينزي ، هي مغنية وكاتبة أغاني كورية جنوبية، ظهرت لأول مرة في عام 2009 كعضو في فرقة الفتيات الكورية الجنوبية تو ني ون، والتي غادرتها في أبريل 2016.

## النشأة
وُلدت مينزي في سول بكوريا الجنوبية في 18 يناير 1994. وهي حفيدة الراقصة الشعبية غونغ أوك جين، عندما كانت صغيرة انتقلت إلى غوانغجو مع عائلتها، ولكن بعد ذلك عادت مينزي مع والدتها وأخوها إلى سيول، كانت تنتقل سفرها بين سيول وغوانغجو وشاركت في العديد من مسابقات الرقص، وفازت بالعديد من الجوائز، تم تحميل فيديو لها في مسابقة للرقص في غوانغجو على الإنترنت، وأصبح الفيديو مُنتشر على الإنترنت ومدح الجميع رقصها، تم بعد ذلك تحميل ذلك الفيديو على الصفحة الرئيسية لـ وكالة واي جي إنترتينمنت، حيث اتصل بها الرئيس التنفيذي «يانغ هيون سوك» بنفسه للانضمام إلى الوكالة عندما كانت في الصف السادس فقط.

## مهنة
صرحت وكالة YG الترفيهية في أوائل عام 2009 أنها تخطط لتشكيل فرقة فتيات جديدة من أربعة أعضاء تم تدريبهم لمدة أربع سنوات، وأن ألبومها الأول سيحتوي على أغاني من إنتاج تيدي بارك وجي دراغون، تم الكشف ان اسم الفرقة سيكون "21" ولكن كان هُناك فرقة بنفس الاسم لذلك تم تغير اسمهم إلى "2NE1"،  مينزي هي راقصة رئيسية في تو ني ون، بجانب بارك بوم وساندرا بارك وسي إل، واصلت الفرقة الظهور لأول مرة مع أول أغنية فردية لهم "Fire" في مايو 2009، مينزي كانت اصغر عضوة في الفرقة حيث كانت سن 15 عامًا فقط.
غادرت مينزي رسميًا الفرقة ووكالة الفرقة واي جي إنترتينمنت في 5 أبريل 2016، ولم تشارك في أغنية تو ني ون الأخيرة «وداعًا»، التي صدرت في 21 يناير 2017.

### 2016 – حتى الآن
في مايو 2016، وقعت مينزي مع الوكالة الفرعية لشركة CJ E&M (ميوزك وركز) تم الكشف ايضًا عن أن مينزي تستعد حاليًا لألبومها المنفرد وتهتم بتجربة أنواع مختلفة من الموسيقى ولا تريد أن تقصر نفسها على نوع معين، صرحت وكالتها Music Works ، «نحن نركز على إنتاج أول ألبوم منفرد يمكنه تصوير جميع المواهب والإمكانات التي تتمتع بها مينزي، سنستمر في الاستعدادات»

في 17 يناير 2017، كشف ممثل من قناة KBS أن مينزي انضمت كممثلة في الموسم الثاني من برنامج «ضربة الأخت القاضية (Sister's Slam Dunk)» مع كيم سوك وجين كيونغ هونغ وكانغ ييون وهان تشايونغ و هونغ جين يونغ وجيون سومي، تم بث البرنامج لأول مرة في 10 فبراير، حيث تم تعيين مينزي لتصبح المغنية الرئيسي والراقصة الرئيسية ومدرسة الرقص ومصممة الرقصات للجيل الثاني.
في مارس 2017، أصدرت مينزي أول أغنية منفردة لها، "I Wanted To Love" وهي أغنية للدراما" The Rebel"
في 17 أبريل، 2017، أصدرت مينزل أول أغنية منفردة لها "Uno"، إلى جانب أغنية "Ninano".
في 1 ديسمبر 2018، أصدرت مينزي أول أغنية فردية لها باللغة الإنجليزية، "All of You Say".

## وصلات خارجية
- مينزي على موقع ميوزك برينز (الإنجليزية)
- مينزي على موقع ديسكوغز (الإنجليزية)

wikiname: arwiki

title: مينزي

in_language: ar

wikitext:
{{معلومات مغن
}}

'''غونغ مين جي''' ([[هانغل]]: 공 민지)، اشتهرت باسمها المسرحي '''مينزي''' ، هي مغنية و[[كاتب أغاني|كاتبة أغاني]] [[كوريا الجنوبية|كورية جنوبية]]، ظهرت لأول مرة في عام 2009 كعضو في فرقة الفتيات الكورية الجنوبية [[تو ني ون]]، والتي غادرتها في أبريل 2016.<ref>{{استشهاد بكتاب|عنوان=K-POP Now!: The Korean Music Revolution|مسار=https://books.google.com.om/books?id=etDZAwAAQBAJ&redir_esc=y|ناشر=Tuttle Publishing|تاريخ=2014-04-29|ISBN=978-1-4629-1411-1|لغة=en|مؤلف1=Mark James| مسار أرشيف = https://web.archive.org/web/20210427005129/https://books.google.com.om/books?id=etDZAwAAQBAJ&redir_esc=y | تاريخ أرشيف = 27 أبريل 2021 }}</ref><ref>{{استشهاد ويب
| مسار = https://www.billboard.com/articles/columns/k-town/6099345/2ne1-chart-records-anniversary-video-interview
| عنوان = 2NE1 on Breaking Chart Records, Turning 5 (Exclusive Video Interview)
| موقع = Billboard
| لغة = en
| تاريخ الوصول = 2021-04-27
|مسار أرشيف= https://web.archive.org/web/20210119023431/https://www.billboard.com/articles/columns/k-town/6099345/2ne1-chart-records-anniversary-video-interview|تاريخ أرشيف=2021-01-19}}</ref><ref>{{استشهاد ويب
| مسار = https://www.billboard.com/articles/columns/k-town/7325235/2ne1-minzy-depart-kpop-trio
| عنوان = K-Pop Group 2NE1 Becomes Trio Following Departure of Minzy
| موقع = Billboard
| لغة = en
| تاريخ الوصول = 2021-04-27
|مسار أرشيف= https://web.archive.org/web/20210108123027/https://www.billboard.com/articles/columns/k-town/7325235/2ne1-minzy-depart-kpop-trio|تاريخ أرشيف=2021-01-08}}</ref><ref>{{استشهاد ويب
| مسار = https://www.billboard.com/articles/columns/k-town/7767697/former-2ne1-member-minzy-work-01-uno-ep
| عنوان = Former 2NE1 Member Minzy Debuts as Soloist With 'Minzy Work 01 Uno' EP
| موقع = Billboard
| لغة = en
| تاريخ الوصول = 2021-04-27
|مسار أرشيف= https://web.archive.org/web/20201125124804/https://www.billboard.com/articles/columns/k-town/7767697/former-2ne1-member-minzy-work-01-uno-ep|تاريخ أرشيف=2020-11-25}}</ref>{{معلومات اسم كوري|title=[[الاسم الكوري]]|hangul={{رابط نصي|공|민|지}}|hanja={{رابط نصي|孔|旻|智}}|rr=غونغ مين جي|mr=كونغ مينشي}}

== النشأة ==
وُلدت مينزي في سول بكوريا الجنوبية في 18 يناير 1994. وهي حفيدة الراقصة الشعبية [[غونغ أوك جين]]، عندما كانت صغيرة انتقلت إلى [[غوانغجو]] مع عائلتها، ولكن بعد ذلك عادت مينزي مع والدتها وأخوها إلى [[سول|سيول]]، كانت تنتقل سفرها بين [[سول|سيول]] [[غوانغجو|وغوانغجو]] وشاركت في العديد من مسابقات الرقص، وفازت بالعديد من الجوائز، تم تحميل فيديو لها في مسابقة للرقص في [[غوانغجو]] على [[إنترنت|الإنترنت]]، وأصبح الفيديو مُنتشر على الإنترنت ومدح الجميع رقصها، تم بعد ذلك تحميل ذلك الفيديو على الصفحة الرئيسية لـ وكالة [[واي جي إنترتينمنت]]، حيث اتصل بها الرئيس التنفيذي «يانغ هيون سوك» بنفسه للانضمام إلى الوكالة عندما كانت في الصف السادس فقط.<ref>{{استشهاد ويب
| مسار = https://www.ygfamily.com/artist/About.asp?LANGDIV=E&ATYPE=2&ARTIDX=28
| عنوان = مينزي
| تاريخ = نوفمبر 2009
| موقع = واي جي إنترتاينمنت
| مسار أرشيف = https://web.archive.org/web/20121230105231/http://ygfamily.com/artist/About.asp?LANGDIV=E | تاريخ أرشيف = 30 ديسمبر 2012 }}</ref>

== مهنة ==
صرحت وكالة YG الترفيهية في أوائل عام 2009 أنها تخطط لتشكيل فرقة فتيات جديدة من أربعة أعضاء تم تدريبهم لمدة أربع سنوات، وأن ألبومها الأول سيحتوي على أغاني من إنتاج [[تيدي بارك]] و[[جي دراغون]]، تم الكشف ان اسم الفرقة سيكون "21" ولكن كان هُناك فرقة بنفس الاسم لذلك تم تغير اسمهم إلى "2NE1"،  مينزي هي راقصة رئيسية في [[تو ني ون]]، بجانب [[بارك بوم]] و[[ساندرا بارك]] و[[سي إل (مغنية)|سي إل]]، واصلت الفرقة الظهور لأول مرة مع أول أغنية فردية لهم "Fire" في مايو 2009، مينزي كانت اصغر عضوة في الفرقة حيث كانت سن 15 عامًا فقط.<ref>{{استشهاد|عنوان=Fuse|مسار=https://www.fuse.tv/2016/04/minzy-2ne1-secret-weapon-essay|تاريخ الوصول=2021-04-27|لغة=en| مسار أرشيف = https://web.archive.org/web/20200804030001/https://www.fuse.tv/2016/04/minzy-2ne1-secret-weapon-essay | تاريخ أرشيف = 4 أغسطس 2020 }}</ref>

غادرت مينزي رسميًا الفرقة ووكالة الفرقة [[واي جي إنترتينمنت]] في 5 أبريل 2016، ولم تشارك في أغنية [[تو ني ون]] الأخيرة «وداعًا»، التي صدرت في 21 يناير 2017.

=== 2016 – حتى الآن ===
في مايو 2016، وقعت مينزي مع الوكالة الفرعية لشركة CJ E&M (ميوزك وركز) تم الكشف ايضًا عن أن مينزي تستعد حاليًا لألبومها المنفرد وتهتم بتجربة أنواع مختلفة من الموسيقى ولا تريد أن تقصر نفسها على نوع معين، صرحت وكالتها Music Works ، ''«نحن نركز على إنتاج أول ألبوم منفرد يمكنه تصوير جميع المواهب والإمكانات التي تتمتع بها مينزي، سنستمر في الاستعدادات»''

في 17 يناير 2017، كشف ممثل من قناة [[نظام البث الكوري|KBS]] أن مينزي انضمت كممثلة في الموسم الثاني من برنامج «''ضربة الأخت القاضية (Sister's Slam Dunk)»'' مع [[كيم سوك]] و[[جين كيونغ هونغ]] وكانغ ييون وهان تشايونغ و هونغ جين يونغ و[[جيون سو-مي|جيون سومي]]، تم بث البرنامج لأول مرة في 10 فبراير، حيث تم تعيين مينزي لتصبح المغنية الرئيسي والراقصة الرئيسية ومدرسة الرقص ومصممة الرقصات للجيل الثاني.[[ملف:Minzy 2009.jpg|تصغير|مينزي في عام 2009|391x391بك]]في مارس 2017، أصدرت مينزي أول أغنية منفردة لها، "I Wanted To Love" وهي أغنية للدراما" The Rebel"

في 17 أبريل، 2017، أصدرت مينزل أول أغنية منفردة لها "Uno"، إلى جانب أغنية "Ninano".

في 1 ديسمبر 2018، أصدرت مينزي أول أغنية فردية لها باللغة [[لغة إنجليزية|الإنجليزية]]، "All of You Say".

== المراجع ==
{{مراجع}}

== وصلات خارجية ==
* {{روابط فنية}}
{{شريط بوابات|أعلام|المرأة|كوريا الجنوبية|موسيقى}}
{{ضبط استنادي}}
{{روابط شقيقة}}

[[تصنيف:آيدول كوريات جنوبيات]]
[[تصنيف:أشخاص أحياء]]
[[تصنيف:أشخاص من سول]]
[[تصنيف:مسيحيون كوريون جنوبيون]]
[[تصنيف:مغنو راب من سول]]
[[تصنيف:مغنون أطفال كوريون جنوبيون]]
[[تصنيف:مغنون كوريون جنوبيون في القرن 21]]
[[تصنيف:مغنون من سول]]
[[تصنيف:مغنيات بوب كوريات جنوبيات]]
[[تصنيف:مغنيات في القرن 21]]
[[تصنيف:مغنيات كوريات جنوبيات في القرن 21]]
[[تصنيف:مواليد 1994]]
[[تصنيف:موسيقيو رقص كوريون جنوبيون]]

title: معلومات شخصية

اسم الولادة: (بالكورية: 공민지)، و(بالإنجليزية: Gong Min-ji)

الميلاد: 18 يناير 1994 (31 سنة) · سول

مواطنة: كوريا الجنوبية

عضوية: تو ني ون

title: الحياة الفنية

النوع: بوب كوري، وهيب هوب

نوع الصوت: صادحِة

الآلات الموسيقية: صوت بشري

شركة الإنتاج: واي جي إنترتينمنت

المهنة: مغنية، ورابر

اللغة الأم: الكورية

اللغات: الكورية

الحياة الفنية: تعديل مصدري - تعديل

title: الاسم الكوري

هانغل: 공민지

هانجا: 孔旻智

رومنة منقحة: غونغ مين جي

ماكيون-رايشاور: كونغ مينشي


text:
# Mannenmarathon van Tokio 1987
De Mannenmarathon van Tokio 1987 werd gelopen op zondag 8 februari 1987. Het was de achtste editie van de Tokyo International Marathon. Aan deze wedstrijd mochten alleen mannelijke elitelopers deelnemen.
De Japanner Hiromi Taniguchi kwam als eerste over de streep in 2:10.06.

## Uitslagen
| rang   | naam              | land | tijd    |
| ------ | ----------------- | ---- | ------- |
| Goud   | Hiromi Taniguchi  | JPN  | 2:10.06 |
| Zilver | Takeyuki Nakayama | JPN  | 2:10.33 |
| Brons  | Abebe Mekonnen    | ETH  | 2:11.54 |
| 4      | Hiroshi Sunaga    | JPN  | 2:13.44 |
| 5      | Hiroshi Sennai    | JPN  | 2:14.28 |
| 6      | Tadeusz Lawicki   | POL  | 2:15.48 |
| 7      | Shigemasa Ikeda   | JPN  | 2:16.18 |
| 8      | Ryszard Misiewicz | POL  | 2:18.51 |
| 9      | John Burra        | TAN  | 2:19.54 |
| 10     | Hideo Takamura    | JPN  | 2:20.09 |
| 22     | Cor Vriend        | NED  | 2:28.13 |

Tokyo International Marathon (alleen mannen)

1981 · 1982 · 1983 · 1984 · 1985 · 1986 · 1987 · 1988 · 1989 · 1990 · 1991 · 1992 · 1993 · 1994 · 1995 · 1996 · 1997 · 1998 · 1999 · 2000 · 2001 · 2002 · 2003 · 2004 · 2005 · 2006

Tokyo International Women's Marathon (alleen vrouwen)

1979 · 1980 · 1981 · 1982 · 1983 · 1984 · 1985 · 1986 · 1987 · 1988 · 1989 · 1990 · 1991 · 1992 · 1993 · 1994 · 1995 · 1996 · 1997 · 1998 · 1999 · 2000 · 2001 · 2002 · 2003 · 2004 · 2005 · 2006 · 2007 · 2008

Tokyo Marathon (beide)

2007 · 2008 · 2009 · 2010 · 2011 · 2012 · 2013 · 2014 · 2015 · 2016 · 2017 · 2018 · 2019 · 2020 · 2021 · 2022 · 2023 · 2024

wikiname: nlwiki

title: Mannenmarathon van Tokio 1987

in_language: nl

wikitext:
De '''Mannenmarathon van Tokio 1987''' werd gelopen op zondag [[8 februari]] [[1987]]. Het was de achtste editie van de [[Tokyo International Marathon]]. Aan deze wedstrijd mochten alleen mannelijke elitelopers deelnemen.

De [[Japan]]ner [[Hiromi Taniguchi]] kwam als eerste over de streep in 2:10.06.

== Uitslagen ==
{| class="wikitable"
!width=30|rang
!width=300|naam
!width=100|land
!width=75|tijd
|- bgcolor="#F7F6A8"
|align=center| {{goud}} || [[Hiromi Taniguchi]] || {{JPN}} || align="right"|2:10.06
|- bgcolor="#DCE5E5"
|align=center| {{zilver}} || [[Takeyuki Nakayama]] || {{JPN}} || align="right"|2:10.33
|- bgcolor="#FFDAB9"
|align=center| {{brons}} || [[Abebe Mekonnen]] || {{ETH}} || align="right"|2:11.54
|-
|align=center| 4 || [[Hiroshi Sunaga]] || {{JPN}} || align="right"|2:13.44
|-
|align=center| 5 || [[Hiroshi Sennai]] || {{JPN}} || align="right"|2:14.28
|-
|align=center| 6 || [[Tadeusz Lawicki]] || {{POL}} || align="right"|2:15.48
|-
|align=center| 7 || [[Shigemasa Ikeda]] || {{JPN}} || align="right"|2:16.18
|-
|align=center| 8 || [[Ryszard Misiewicz]] || {{POL}} || align="right"|2:18.51
|-
|align=center| 9 || [[John Burra]] || {{TAN}} || align="right"|2:19.54
|-
|align=center| 10 || [[Hideo Takamura]] || {{JPN}} || align="right"|2:20.09
|-
|align=center| 22 || [[Cor Vriend]] || {{NED}} || align="right"|2:28.13
|}

{{Appendix|2=
* {{en}}[https://www.arrs.run/MaraRank/ATM_Mara1987.htm World Marathon Rankings for 1987 op www.arrs.run]
* {{en}}[https://more.arrs.run/race/11039 Info op more.arrs.run]
}}
{{Navigatie Marathon van Tokio}}

[[Categorie:Marathon van Tokio|Tokio Mannen 1987]]
[[Categorie:Marathon in 1987|Tokio Mannen]]


text:
# Hjelmeland
Hjelmeland – norweskie miasto i gmina leżąca w regionie Rogaland.
Hjelmeland jest 93. norweską gminą pod względem powierzchni.

## Demografia
Według danych z roku 2005 gminę zamieszkuje 2736 osób. Gęstość zaludnienia wynosi 2,5 os./km². Pod względem zaludnienia Hjelmeland zajmuje 288. miejsce wśród norweskich gmin.
| ludność stan na 1 stycznia 2005 |         |           |       |
|                                 | kobiety | mężczyźni | razem |
| osób                            | 1384    | 1352      | 2736  |
| %                               | 50,58%  | 49,42%    | 100%  |

| wykształcenie stan na 1 października 2004 |        |         |        |        |
|                                           | podst. | średnie | wyższe | niezn. |
| osób                                      | 431    | 1257    | 347    | 97     |
| %                                         | 20,22% | 58,96%  | 16,28% | 4,55%  |

## Edukacja
Według danych z 1 października 2004:
- liczba szkół podstawowych (norw. grunnskolar): 6
- liczba uczniów szkół podstawowych: 394

## Władze gminy
Według danych na rok 2011 administratorem gminy (norw. rådmann) jest Børje Alander, natomiast burmistrzem (norw. ordfører, d. borgermester) jest Bjørn Laugaland.

wikiname: plwiki

title: Hjelmeland

in_language: pl

wikitext:
{{Jednostka administracyjna infobox
 |nazwa                           = Hjelmeland
 |nazwa oryginalna                = Hjelmeland
 |dopełniacz nazwy                =
 |jednostka                       = gmina
 |zdjęcie                         =
 |opis zdjęcia                    =
 |alt zdjęcia                     =
 |herb                            = Hjelmeland komm.svg
 |flaga                           =
 |hymn                            =
 |dewiza                          =
 |państwo                         = NOR
 |1. jednostka administracyjna    = [[Rogaland]]
 |siedziba                        = Hjelmeland
 |kod statystyczny                = 1133
 |powierzchnia                    = 1092,28 km²
 |rok                             =
 |liczba ludności                 = 2736
 |gęstość zaludnienia             = 2,5 os./km²
 |numer kierunkowy                =
 |kod pocztowy                    =
 |tablice rejestracyjne           =
 |adres urzędu                    = Kommunehuset
4130 HJELMELAND
 |plan                            =
 |mapa                            = NO 1133 Hjelmeland.svg
 |nazwa mapy                      = okręgu
 |współrzędne                     =
 |commons                         =
 |www                             = http://www.hjelmeland.kommune.no
}}
'''Hjelmeland''' – [[Norwegia|norweskie]] miasto i gmina leżąca w regionie [[Rogaland]].

Hjelmeland jest 93. norweską gminą pod względem powierzchni.

== Demografia ==
Według danych z roku 2005 gminę zamieszkuje 2736 osób. Gęstość zaludnienia wynosi 2,5 os./km². Pod względem zaludnienia Hjelmeland zajmuje 288. miejsce wśród norweskich gmin.

{| class="wikitable"
| colspan = 4 | '''ludność'''
stan na 1 stycznia 2005
|-
! !! kobiety !! mężczyźni !! razem
|-
|osób || 1384 || 1352 || '''2736'''
|-
|% || 50,58% || 49,42% || 100%
|}

{| class="wikitable"
| colspan = 5 | '''wykształcenie'''
stan na 1 października 2004
|-
! !! podst. !! średnie !! wyższe !! niezn.
|-
|osób || 431 || 1257 || 347 || 97
|-
| % || 20,22% || 58,96% || 16,28% || 4,55%
|}

== Edukacja ==
Według danych z 1 października 2004:
* liczba [[szkoła podstawowa|szkół podstawowych]] ({{w języku|no|grunnskolar}}): 6
* liczba uczniów szkół podstawowych: 394

== Władze gminy ==
Według danych na rok 2011 administratorem gminy ({{w języku|no|rådmann}}) jest Børje Alander, natomiast burmistrzem ({{w języku|no|ordfører}}, d. {{j|no|''borgermester''}}) jest Bjørn Laugaland.

== Zobacz też ==
* [[gminy Norwegii]]
* [[okręgi Norwegii]]

== Bibliografia ==
* dane liczbowe: [http://www.ssb.no Statistisk sentralbyrå]
* dane adresowe i dotyczące władz: [https://web.archive.org/web/20191218131930/http://www.kommunenokkelen.no/ Kommunenøkkelen]

{{Kontrola autorytatywna}}

[[Kategoria:Gminy w okręgu Rogaland]]
[[Kategoria:Miasta w regionie Rogaland]]

title: Hjelmeland

Herb: Flaga

Państwo: Norwegia

Region: Rogaland

Siedziba: Hjelmeland

• gęstość: 2,5 os./km²