text:
# 2008 Tennessee Senate election
The 2008 Tennessee State Senate election was held on November 4, 2008, to elect 16 of the 33 seats for the Tennessee's State Senate. The elections coincided with the Presidential, U.S. Senate, U.S. House, and State House elections. The primary elections were held on August 7, 2008.
Republicans gained 2 seats, expanding their majority that they gained in 2006.

## Predictions
| Source    | Ranking       | As of            |
| --------- | ------------- | ---------------- |
| Stateline | Lean R (flip) | October 15, 2008 |

## Results summary
| Party   | Party       | Candidates | Votes | Votes | Seats  | Seats | Seats | Seats | Seats  |
| Party   | Party       | Candidates | No.   | %     | Before | Up    | Won   | After | +/–    |
| ------- | ----------- | ---------- | ----- | ----- | ------ | ----- | ----- | ----- | ------ |
|         | Republican  |            |       |       | 17     |       |       | 19    | 2      |
|         | Democratic  |            |       |       | 16     |       |       | 14    | 2      |
|         | Independent |            |       |       | 0      |       |       | 0     | Steady |
|         | Write-in    |            |       |       | 0      |       |       | 0     | Steady |
| Total   | Total       | Total      |       |       | 33     |       |       | 33    | Steady |
| Source: |             |            |       |       |        |       |       |       |        |

| \| Popular vote \| Popular vote \| Popular vote \| Popular vote \| Popular vote \| \| ------------ \| ------------ \| ------------ \| ------------ \| ------------ \| \| \| \| \| \| \| \| Republican \| Republican \| \| % \| % \| \| Democratic \| Democratic \| \| % \| % \| \| Other \| Other \| \| % \| % \| |            |  |   |   |
| Popular vote                                                                                |            |  |   |   |
|                                                                                |            |  |   |   |
| Republican                                                                                | Republican |  | % | % |
| Democratic                                                                                | Democratic |  | % | % |
| Other                                                                                | Other      |  | % | % |

| \| Senate seats \| Senate seats \| Senate seats \| Senate seats \| Senate seats \| \| ------------ \| ------------ \| ------------ \| ------------ \| ------------ \| \| \| \| \| \| \| \| Republican \| Republican \| \| 57.58% \| 57.58% \| \| Democratic \| Democratic \| \| 42.42% \| 42.42% \| |            |  |        |        |
| Senate seats                                                                                |            |  |        |        |
|                                                                                |            |  |        |        |
| Republican                                                                                | Republican |  | 57.58% | 57.58% |
| Democratic                                                                                | Democratic |  | 42.42% | 42.42% |

wikiname: enwiki

title: 2008 Tennessee Senate election

in_language: en

wikitext:
{{Short description|none}}
{{for|related races|2008 United States state legislative elections}}
{{distinguish|2008 United States Senate election in Tennessee}}
{{Use mdy dates|date=January 2025}}

{{Update|date=February 2024|reason=Results & map need to be added}}

{{Infobox election
| election_name = 2008 Tennessee Senate election
| country = Tennessee
| type = legislative
| previous_year = 2006
| next_election = 2010 Tennessee Senate election
| next_year = 2010
| seats_for_election = 16 of the 33 seats in the [[Tennessee State Senate]]
| majority_seats = 17
| election_date = November 4, 2008
| image1 = File:Lieutenant Governor Ron Ramsey (cropped).jpg
| image_size = 150x150px
| leader1 = [[Ron Ramsey]]
| party1 = Republican Party (United States)
| leaders_seat1 = [[Tennessee's 4th Senate district|4th district]]
| seats_before1 = '''17'''
| seats_needed1 = {{steady}}
| seats1 = '''19'''
| seat_change1 = {{increase}} 2
| popular_vote1 =
| percentage1 =
| swing1 =
| image2 = 3x4.svg
| leader2 = [[Jim Kyle]]
| party2 = Democratic Party (United States)
| leaders_seat2 = [[Tennessee's 28th Senate district|28th district]]
| seats_before2 = 16
| seats_needed2 = {{increase}}
| seats2 = 14
| seat_change2 = {{decrease}} 2
| popular_vote2 =
| percentage2 =
| swing2 =
| map_image = {{Switcher
| [[File:2008 Tennessee Senate election.svg|330px]]
| Results by gains and holds
| [[File:2008 Tennessee Senate election by partisan lean.svg|330px]]
| Results by winning party vote share}}
| map_caption = '''Results:'''
{{legend0|#CA0120|Republican gain}}
{{legend0|#F48882|Republican hold}} {{legend0|#92C5DE|Democratic hold}}
{{legend0|#d0d0d0|No Election}}
'''Vote Share:'''
 {{legend0|#e27f7f|50–60%}} {{legend0|#d75d5d|60–70%}} {{legend0|#d72f30|70–80%}} {{legend0|#C21B18|80–90%}} {{legend0|#a80000|>90%}}
{{legend0|#7996E2|50–60%}} {{legend0|#6674DE|60–70%}} {{legend0|#584CDE|70–80%}} {{legend0|#0d0596|>90%}}
| title = [[Lieutenant Governor of Tennessee|Speaker]]
| before_election = [[Ron Ramsey]]
| before_party = Republican Party (United States)
| after_election = [[Ron Ramsey]]
| after_party = Republican Party (United States)
| previous_election = 2006 Tennessee Senate election
}}

The '''2008 Tennessee State Senate election''' was held on November 4, 2008, to elect 16 of the 33 seats for the [[Tennessee Senate|Tennessee's State Senate]]. The elections coincided with the [[2008 United States presidential election in Tennessee|Presidential]], [[2008 United States Senate election in Tennessee|U.S. Senate]], [[2008 United States House of Representatives elections in Tennessee|U.S. House]], and [[2008 Tennessee House of Representatives election|State House]] elections. The [[Partisan primary|primary elections]] were held on August 7, 2008.

[[Republican Party (United States)|Republicans]] gained 2 seats, expanding their majority that they gained in [[2006 Tennessee Senate election|2006]].<ref>{{Cite web |title=Tennessee - Election Results 2008 - The New York Times |url=https://archive.nytimes.com/www.nytimes.com/elections/2008/results/states/tennessee.html?scp=70&sq=map&st=Search |access-date=2024-04-17 |website=archive.nytimes.com}}</ref><ref>{{Cite web |title=Tennessee State Senate elections, 2008 |url=https://ballotpedia.org/Tennessee_State_Senate_elections,_2008 |access-date=2024-02-15 |website=Ballotpedia |language=en}}</ref>

==Predictions==
{| class="wikitable" style="text-align:center"
!Source
!Ranking
!As of
|-
| align=left | Stateline<ref name=":0">{{Cite web |last=Jacobson |first=Louis |date=October 15, 2008 |title=Legislative races tilting Dems' way in '08 |url=http://www.stateline.org/live/details/story?contentId=348037 |url-status=dead |archive-url=https://web.archive.org/web/20081106082124/http://www.stateline.org/live/details/story?contentId=348037 |archive-date=November 6, 2008 |access-date=August 1, 2024 |website=Stateline}}</ref>
| {{USRaceRating|Lean|R|flip}}
| October 15, 2008
|}

== Results summary ==
{{Update section|date=February 2024}}
{| class="wikitable"
! colspan="2" rowspan="2" |Party
! rowspan="2" |Candidates
! colspan="2" |Votes
! colspan="5" |Seats
|-
!{{Abbr|No.|Number}}
! %
!Before
!Up
!Won
!After
!+/–
|-
! style="background-color:{{party color|Republican Party (United States)}}" |
|[[Tennessee Republican Party|Republican]]
| align="right" |
| align="right" |
| align="right" |
| align="right" |17
| align="right" |
| align="right" |
| align="right" |19
| align="right" |{{Gain}} 2
|-
! style="background-color:{{party color|Democratic Party (United States)}}" |
|[[Tennessee Democratic Party|Democratic]]
| align="right" |
| align="right" |
| align="right" |
| align="right" |16
| align="right" |
| align="right" |
| align="right" |14
| align="right" |{{Loss}} 2
|-
! style="background-color:{{party color|Independent politician}}" |
|[[Independent politician|Independent]]
| align="right" |
| align="right" |
| align="right" |
| align="right" |0
| align="right" |
| align="right" |
| align="right" |0
| align="right" |{{Steady}}
|-
! style="background-color:{{party color|Write-in}}" |
|[[Write-in]]
| align="right" |
| align="right" |
| align="right" |
| align="right" |0
| align="right" |
| align="right" |
| align="right" |0
| align="right" |{{Steady}}
|-
| colspan="3" align="left" |'''Total'''
| align="right" |
| align="right" |
| align="right" |33
| align="right" |
| align="right" |
| align="right" |33
| align="right" |{{Steady}}
|-
| colspan="10" |Source: [https://sos.tn.gov/elections/results#2008]
|}
{{bar box|title=Popular vote|titlebar=#ddd|width=600px|barwidth=410px|bars={{bar percent|Republican|{{party color|Republican Party (United States)}}|}}
{{bar percent|Democratic|{{party color|Democratic Party (United States)}}|}}
{{bar percent|Other|#777777|}}}}{{bar box|title=Senate seats|titlebar=#ddd|width=600px|barwidth=410px|bars={{bar percent|Republican|{{party color|Republican Party (United States)}}|57.58}}
{{bar percent|Democratic|{{party color|Democratic Party (United States)}}|42.42}}}}

=== Closest races ===

== Results ==
{{Update section|date=April 2024}}

== See also ==

* [[2008 Tennessee elections]]
* [[2008 Tennessee House of Representatives election]]

== References ==
{{Reflist}}

[[Category:2008 Tennessee elections|Senate]]
[[Category:2008 state legislature elections in the United States|Tennessee Senate]]
[[Category:Tennessee Senate elections]]

title: 2008 Tennessee Senate election

November 4, 2008 · 2010 →

title: 16 of the 33 seats in the Tennessee State Senate · 17 seats needed for a majority

Leader: Ron Ramsey · Jim Kyle

Party: Republican · Democratic

Leader's seat: 4th district · 28th district

Results: · Republican gain · Republican hold Democratic hold · No Election · Vote Share: · 50–60% 60–70% 70–80% 80–90% >90% · 50–60% 60–70% 70–80% >90%

Speaker before election · Ron Ramsey · Republican: Elected Speaker · Ron Ramsey · Republican


text:
# Wilhelm Winzer
Wilhelm Winzer (* 3. Februar 1878 in Bamenohl bei Finnentrop; † 19. März 1957 in West-Berlin) war ein deutscher Gewerkschafter, Genossenschaftler und sozialdemokratischer Politiker.

## Leben
Wilhelm Winzer war ein Sohn des Bäckers, Land- und Gastwirtes Franz Winzer zu Bamenohl. Auch er machte zunächst eine Bäckerlehre, ehe er eine kaufmännische Ausbildung absolvierte. Bereits 1897 war er dem freigewerkschaftlichen Bäckerverband beigetreten. Im Jahr 1903 wurde er auch Mitglied der SPD. Im Jahr 1905 wurde Winzer Betriebsleiter einer Großbäckerei. Außerdem war er Funktionär des Bäcker- und Konditorenverbandes in Hildesheim. Im Jahr 1908 wurde Winzer hauptamtlicher Funktionär des Verbandes und Bezirksleiter für Schlesien und Pommern mit Sitz in Breslau. Im Jahr 1912 wechselte er als Geschäftsführer zum Konsumverein Vorwärts. Im Jahr 1913 war er Organisator der Volksfürsorge in Breslau. Während des Ersten Weltkrieges war Winzer Soldat.
Nach dem Krieg wurde er Stadtverordneter in Breslau und war bis 1924 der örtliche Vorsitzende der SPD. Im Jahr 1929 wurde Winzer zum Landesrat der Provinzialverwaltung Niederschlesien ernannt.
Winzer war seit 1921 Mitglied des Preußischen Landtages, dem er bis 1933 angehörte. 1932 und 1933 war er einer der Fraktionsvorsitzenden.
Nach dem Beginn der nationalsozialistischen Herrschaft wurde Winzer als Landesrat entlassen und im Mai 1933 für zwei Wochen im KZ Breslau-Dürrgoy inhaftiert. Im August 1944 wurde er erneut in KZ-Haft genommen. Wegen angeblicher „Nichtanzeige eines hochverräterischen Unternehmens“ wurde Winzer noch im Februar 1945 zu drei Jahren Zuchthaus verurteilt.
Im Jahr 1945 wurde Winzer als Deutscher aus Schlesien ausgewiesen. Er war danach in Berlin in der Zentralverwaltung für Umsiedler (ZVU) der Sowjetischen Besatzungszone (SBZ) als Leiter der Abteilung Organisation tätig. Im Zusammenhang mit den Auseinandersetzungen um die Vereinigung von SPD und KPD ging Winzer nach West-Berlin und engagierte sich dort als Organisationssekretär der SPD gegen die Zwangsvereinigung von SPD und KPD zur SED. Im Oktober 1946 wurde Winzer besoldeter Bezirksstadtrat für Sozialwesen im Bezirk Tempelhof. Im Ruhestand war er seit 1951 bis zu seinem Tod Bezirksverordneter und Aufsichtsratsvorsitzender der Konsumgenossenschaft Tempelhof.

wikiname: dewiki

title: Wilhelm Winzer

in_language: de

wikitext:
[[Datei:1914 W Winzer.jpg|miniatur|hochkant|Wilhelm Winzer 1914 als Kriegsteilnehmer]]
'''Wilhelm Winzer''' (* [[3. Februar]] [[1878]] in [[Bamenohl]] bei [[Finnentrop]]; † [[19. März]] [[1957]] in [[West-Berlin]]) war ein deutscher Gewerkschafter, Genossenschaftler und [[Sozialdemokratische Partei Deutschlands|sozialdemokratischer]] Politiker.

== Leben ==
Wilhelm Winzer war ein Sohn des Bäckers, Land- und Gastwirtes Franz Winzer zu Bamenohl. Auch er machte zunächst eine Bäckerlehre, ehe er eine kaufmännische Ausbildung absolvierte. Bereits 1897 war er dem [[Freie Gewerkschaften (Deutschland)|freigewerkschaftlichen]] [[Verband der Bäcker und Berufsgenossen Deutschlands|Bäckerverband]] beigetreten. Im Jahr 1903 wurde er auch Mitglied der SPD. Im Jahr 1905 wurde Winzer Betriebsleiter einer Großbäckerei. Außerdem war er Funktionär des Bäcker- und Konditorenverbandes in [[Hildesheim]]. Im Jahr 1908 wurde Winzer hauptamtlicher Funktionär des Verbandes und Bezirksleiter für [[Schlesien]] und [[Pommern]] mit Sitz in [[Breslau]]. Im Jahr 1912 wechselte er als Geschäftsführer zum Konsumverein Vorwärts. Im Jahr 1913 war er Organisator der [[Volksfürsorge]] in Breslau. Während des [[Erster Weltkrieg|Ersten Weltkrieges]] war Winzer Soldat.

Nach dem Krieg wurde er Stadtverordneter in Breslau und war bis 1924 der örtliche Vorsitzende der SPD. Im Jahr 1929 wurde Winzer zum Landesrat der Provinzialverwaltung [[Provinz Niederschlesien|Niederschlesien]] ernannt.

Winzer war seit 1921 Mitglied des [[Preußischer Landtag|Preußischen Landtages]], dem er bis 1933 angehörte. 1932 und 1933 war er einer der Fraktionsvorsitzenden.

Nach dem Beginn der [[Zeit des Nationalsozialismus|nationalsozialistischen Herrschaft]] wurde Winzer als Landesrat entlassen und im Mai 1933 für zwei Wochen im [[KZ Breslau-Dürrgoy]] inhaftiert. Im August 1944 wurde er erneut in KZ-Haft genommen. Wegen angeblicher „Nichtanzeige eines hochverräterischen Unternehmens“ wurde Winzer noch im Februar 1945 zu drei Jahren Zuchthaus verurteilt.

Im Jahr 1945 wurde Winzer als Deutscher aus Schlesien ausgewiesen. Er war danach in Berlin in der ''Zentralverwaltung für [[Umsiedler]] (ZVU)<ref>[https://invenio.bundesarchiv.de/invenio/direktlink/dd7b4c5b-7200-4bfd-942f-1574e75ae506/ DO 2]</ref>'' der [[Sowjetische Besatzungszone|Sowjetischen Besatzungszone]] (SBZ) als Leiter der Abteilung ''Organisation'' tätig. Im Zusammenhang mit den Auseinandersetzungen um die Vereinigung von SPD und [[Kommunistische Partei Deutschlands|KPD]] ging Winzer nach West-Berlin und engagierte sich dort als Organisationssekretär der SPD gegen die [[Zwangsvereinigung von SPD und KPD zur SED]]. Im Oktober 1946 wurde Winzer besoldeter Bezirksstadtrat für Sozialwesen im [[Bezirk Tempelhof]]. Im Ruhestand war er seit 1951 bis zu seinem Tod Bezirksverordneter und Aufsichtsratsvorsitzender der Konsumgenossenschaft Tempelhof.

== Literatur ==
* ''Wilhelm Winzer''. In: [[Franz Osterroth]]: ''[[Biographisches Lexikon des Sozialismus]]''. Bd. 1, Hannover 1960, S. 336.
* Sozialdemokratische Partei Deutschlands (Hrsg.): ''Der Freiheit verpflichtet. Gedenkbuch der deutschen Sozialdemokratie im 20. Jahrhundert.'' Marburg 2000, ISBN 3-89472-173-1, S. 351.

== Weblinks ==
{{commonscat}}
* {{Biosop||250820}}

== Einzelnachweise ==
<references/>

{{SORTIERUNG:Winzer, Wilhelm}}
[[Kategorie:Mitglied des Preußischen Landtags (Freistaat Preußen)]]
[[Kategorie:SPD-Mitglied]]
[[Kategorie:ADGB-Funktionär]]
[[Kategorie:Häftling im KZ Breslau-Dürrgoy]]
[[Kategorie:Person (Konsumgenossenschaftswesen)]]
[[Kategorie:Bezirksstadtrat (Bezirk Tempelhof)]]
[[Kategorie:Deutscher]]
[[Kategorie:Geboren 1878]]
[[Kategorie:Gestorben 1957]]
[[Kategorie:Mann]]
[[Kategorie:Verurteilte Person (NS-Opfer)]]
[[Kategorie:Person (Finnentrop)]]

{{Personendaten
|NAME=Winzer, Wilhelm
|ALTERNATIVNAMEN=
|KURZBESCHREIBUNG=deutscher Gewerkschafter, Genossenschafter, Politiker (SPD), MdL
|GEBURTSDATUM=3. Februar 1878
|GEBURTSORT=[[Bamenohl]]
|STERBEDATUM=19. März 1957
|STERBEORT=[[West-Berlin]]
}}


text:
# Mohammed Saber Rohparwar
Pour les articles homonymes, voir Saber.
Mohammed Saber Rohparwar (persan : محمد صابر روح پرور) (né en Afghanistan à une date inconnue) est un footballeur international de afghan.

## Biographie
Il a évolué durant sa carrière dans le club afghan du Hindukush Kaboul FC.
En équipe d'Afghanistan, il en fut le capitaine et a en tout inscrit 25 buts, ce qui fait de lui le meilleur buteur de la sélection de tous les temps.
Il fut également l'entraîneur du Kaur club. En tant qu'entraîneur, il a entraîné de nombreux joueurs tels que Najib Kohyar.
Après la guerre civile de 1978, il partira vivre à Hambourg et créera une compagnie de taxis. Il a également créé une équipe de football appelée Ariana SV dont il est actuellement le président,.
Son fils, Rohollah Rohparwar est également footballeur.

wikiname: frwiki

title: Mohammed Saber Rohparwar

in_language: fr

wikitext:
{{homonymes|Saber}}
{{ébauche|footballeur|afghan}}
{{Infobox Footballeur
 | nom                 = Mohammed Saber Rohparwar
 | image               =
 | légende             =
 | nom de naissance    = محمد صابر روح پرور
 | période pro         =
 | nationalité         = {{AFG-d}} [[Afghanistan|Afghane]]
 | date de naissance   =
 | lieu de naissance   = [[Afghanistan]]
 | date de décès       =
 | lieu de décès       =
 | taille              =
 | club actuel         =
 | numéro en club      =
 | position            = [[Attaquant (football)|Attaquant]]
 | parcours pro        = {{parcours pro
	|-|{{AFG-d}} [[Hindukush Kaboul FC]]|200 (65)
	}}
 | sélection nationale = {{parcours national
	|-|{{AFG football}}|? (25)
	}}
}}

'''Mohammed Saber Rohparwar''' ({{lang-fa|محمد صابر روح پرور}}) (né en [[Afghanistan]] à une date inconnue) est un [[footballeur]] international de [[Afghanistan|afghan]].

== Biographie ==

Il a évolué durant sa carrière dans le club afghan du [[Hindukush Kaboul FC]].

En [[équipe d'Afghanistan de football|équipe d'Afghanistan]], il en fut le capitaine et a en tout inscrit 25 buts, ce qui fait de lui le meilleur buteur de la sélection de tous les temps.

Il fut également l'entraîneur du Kaur club. En tant qu'entraîneur, il a entraîné de nombreux joueurs tels que [[Najib Kohyar]].

Après la guerre civile de 1978, il partira vivre à [[Hambourg]] et créera une compagnie de taxis. Il a également créé une équipe de football appelée ''Ariana SV'' dont il est actuellement le président<ref>{{Article |auteur1=Gunther Latsch |titre=Global City Hamburg: Kabul an der Elbe |périodique=[[Spiegel Online]] |date=24-08-2007 |lire en ligne=http://www.spiegel.de/politik/deutschland/0,1518,501397,00.html |accès url=libre |consulté le=29-08-2020}}.</ref>{{,}}<ref>{{lien web |langue=de |titre=SportNord - Amateurfussball |url=http://www.ergebnisdienst-fussball.de/SPORTNORD/vereine/index.php?VID=42054&PHPSESSID=001666d4c37971371e7b9eaf47565e93 |site=ergebnisdienst-fussball.de |consulté le=01-04-2021}}.</ref>.

Son fils, [[Rohollah Rohparwar]] est également footballeur.

== Notes et références ==
<references />

== Liens externes ==
{{Liens}}

{{Portail|Football|Afghanistan}}

{{DEFAULTSORT:Rohparwar, Mohammad Saber}}
[[Catégorie:Naissance en Afghanistan]]
[[Catégorie:Date de naissance non renseignée (XXe siècle)]]
[[Catégorie:Footballeur international afghan]]

title: Biographie

Nom: محمد صابر روح پرور

Nationalité: Afghane

Naissance: XXe siècle · Afghanistan

Poste: Attaquant

title: Parcours professionnel1

Années: Club · 0M.0(B.)

Hindukush Kaboul FC · 200 (65)

title: Sélections en équipe nationale2

Années: Équipe · 0M.0(B.)

Afghanistan · ? (25)

Sélections en équipe nationale2: 1 Compétitions officielles nationales et internationales senior, incluant le parcours amateur et en équipe réserve. · 2 Matchs officiels. ·


text:
# Київський річковий порт
Київський річковий порт — підприємство галузі річкового транспорту. Розташоване на Дніпрі у центральній частині Києва.

## Історія
Поділ споконвіків вважали торговим центром Києва. Коли на початку 19-го століття по Дніпру почали активно ходити човни, вздовж ріки на Подолі розкинулося багато пристаней. Цікавим є той факт, що в середині 19-го століття, довжина однієї з подільських пристаней становила, практично, 1800 метрів.
Нова гавань річкового порту була побудована в 1897—1899 роках за проектом інженера Миколи Максимовича в середній частині русла Почайни, яка тоді являла собою невелику затоку, було проведено масштабні гідротехнічні роботи з влаштування нової гавані і вона отримала назву «Київська гавань імператора Миколи II» і на той час була найбільшою в Російській імперії. Лінія причалу порту простягнулася на 3156 метрів — це була одна з найдовших річкових гаваней Європи. Її довжина сягала двох кілометрів, ширина — від 180 до 240 метрів.
Офіційне закладання Київської гавані відбулося 18 липня (6 липня за старим стилем) 1897 року. Після церемонії освячення до першої чавунної причальної тумби була прикріплена металева дошка з написом про це важливе дійство, а генерал-губернатору Південно-Західного краю графу Л. П. Ігнатьєву на згадку подарували срібну кирку. Після привітань робочих з початком будівництва, офіційні особи піднялися на землечерпальну машину «Дніпровська-2», де О. П. Ігнатьєв повернув ручку електричного приводу і запустив агрегат в дію. На завершення церемонії присутні перейшли на пароплав «Микола-II» і переправилися на лівий берег Дніпра на дачу, де був влаштований святковий сніданок.
Будівництво нового річкового вокзалу було розпочато у 1953 році та закінчено майже 10 років потому. Башта будівлі була стилізована під щоглу вітрильних кораблів. Сама будівля річкового вокзалу стала родзинкою радянської архітектури — крім цікавої форми, стіни вокзалу були прикрашені інкерманським вапняком, а «щогли і вітрила» вокзалу були частково покриті золотом.
Урочисте відкриття нового річкового вокзалу в Києві відбулося в 1961-му році. З моменту відкриття річковий вокзал почав працювати на повну потужність, обслуговуючи одночасно більше 500-та пасажирів.
Після спорудження Дніпровського каскаду ГЕС порт став доступний для великих суден і фактично перетворився на транзитний порт, через який йшли вантажі портів басейну Дніпра. Вантажі з великотоннажних суден перевантажували на флот, який обслуговував мілководну частину Дніпра і Десну, і навпаки.
Найвищого розвитку Київський річковий порт досяг у 1980-ті роки, коли обсяги вантажно-розвантажувальних робіт досягли 30 млн т за навігацію, місцевих перевезень вантажів — 10 млн т, перевезення пасажирів на внутрішньо-міських та приміських лініях — понад 4 млн осіб.
У 1993 році порт став відкритим акціонерним товариством.
У 2019 році планується будівництво логістичного комплексу класу А і терміналу для цементної бази. Логістичний комплекс з вантажною зоною буде розміщено на площі 10 тис. кв. м, з яких 2 тис. м² буде відведено під офісні приміщення.
Також, в планах порту — розвивати контейнерні перевезення, використовувати залізничну інфраструктуру для роботи з такими вантажами як пісок, щебінь, метал, цемент та розвиток торговельних відносин і вантажоперевезень з Білоруссю.
Протягом 2014—2018 років підприємство проводило розвиток інфраструктури. За цей час був побудований митний комплекс з міжнародним пунктом пропуску, реконструйовані та відремонтовані офісні будівлі, цехи та складські приміщення, встановлені сучасні засоби охорони та вагові комплекси. Також заплановане будівництво логістичного комплексу класу A площею 10 тис. м² і терміналу для цементної бази.

## Виробничі потужності
Має понад 1,5 тис. м вантажних причалів, обладнаних сучасним вантажно-розвантажувальними засобами. У структурі порту — 3 причали-склади у межах Києва та 2 у Київській області (міста Ржищів та Переяслав), портальні (вантажопідйомністю до 20 т) та плавучі (5 і 16 т) крани, гідропісконавантажувач, авто- і електронавантажувачі та інші перевантажувальні механізми; криті та відкриті склади для виконання робіт і обслуговування великих вантажопотоків; вантажні буксирні та рейдові судна. Порт оснащений гідротехнічними спорудами, спеціальним обладнанням для стоянки, обробки та навігаційного обслуговування флоту, залізничними й автомобільними під'їзними шляхами, береговим господарством, ремонтними майстернями.
У складі флоту — 17 самохідних суден (10 пасажирських, сім вантажних, в тому числі — криголам), 10 несамохідних суден, три плавкрани, два перевантажувачі піску, очисне судно, сім причальних понтонів, плавдок й інша техніка.

## Основні види діяльності
- перевалка всіх видів генеральний і навалоч. вантажів та їхнє зберігання;
- доставка вантажів між портами, буксирування в межах басейну Дніпра;
- видобування, транспортування та реалізація річкового піску;
- комплексне обслуговування флоту тощо.

Пасажирський флот порту виконує екскурсійні та прогулянкові рейси, здійснює перевезення пасажирів на комфортабельних пасажирських прогулянкових суднах.
У структурі порту — річковий вокзал, павільйони, причали у місцях масового відпочинку.

## Структура
- Київський річковий вокзал
- Ржищівський річковий порт
- Переяславський річковий порт

## Керівництво
- Голова правління — С. Вус (від 2011).
- Боляк Ігор Васильович — голова правління (2018)

wikiname: ukwiki

title: Київський річковий порт

in_language: uk

wikitext:
{{Infobox Port
| name = Київський річковий порт
| image = Dnieper Port Kiev.jpg
| imagesize = 250px
| caption = Київський річковий порт
| country = {{ПрТ|Україна}}
| location = м. [[Київ]], вул. Набережно-Лугова, 2а
| coordinates =
| opened = 1897
| operated =
| owner =
| type =
| sizewater =
| sizeland =
| size =
| berths =
| wharfs =
| piers =
| employees =
| leadershiptitle =
| leader =
| blankdetailstitle1 =
| blankdetails1 =
| blankdetailstitle2 =
| blankdetails2 =
| blankdetailstitle3 =
| blankdetails3 =
| arrivals =
| cargotonnage =
| containervolume =
| cargovalue =
| passengertraffic =
| revenue =
| profit =
| blankstatstitle1 =
| blankstats1 =
| blankstatstitle2 =
| blankstats2 =
| blankstatstitle3 =
| blankstats3 =
| website = {{URL|http://krp.com.ua/}}
}}

'''Київський річковий порт''' — підприємство галузі річкового транспорту. Розташоване на Дніпрі у центральній частині Києва.

== Історія ==
Поділ споконвіків вважали торговим центром Києва. Коли на початку 19-го століття по Дніпру почали активно ходити човни, вздовж ріки на Подолі розкинулося багато пристаней. Цікавим є той факт, що в середині 19-го століття, довжина однієї з подільських пристаней становила, практично, 1800 метрів.

Нова гавань річкового порту була побудована в 1897—1899 роках за [[проект]]ом [[інженер]]а [[Максимович Микола Іванович|Миколи Максимовича]] в середній частині [[русло|русла]] [[Почайна|Почайни]], яка тоді являла собою невелику [[затока|затоку]], було проведено масштабні гідротехнічні роботи з влаштування нової гавані і вона отримала назву «Київська гавань імператора Миколи II» і на той час була найбільшою в Російській імперії. Лінія причалу порту простягнулася на 3156 метрів — це була одна з найдовших річкових гаваней Європи. Її [[довжина]] сягала двох [[кілометр]]ів, [[ширина]] — від 180 до 240 [[метр]]ів.

Офіційне закладання Київської гавані відбулося 18 липня (6 липня за старим стилем) 1897 року. Після церемонії освячення до першої чавунної причальної тумби була прикріплена металева дошка з написом про це важливе дійство, а генерал-губернатору Південно-Західного краю графу [[Ігнатьєв Олексій Павлович|Л. П. Ігнатьєву]] на згадку подарували срібну кирку. Після привітань робочих з початком будівництва, офіційні особи піднялися на землечерпальну машину «Дніпровська-2», де О. П. Ігнатьєв повернув ручку електричного приводу і запустив агрегат в дію. На завершення церемонії присутні перейшли на пароплав «Микола-II» і переправилися на лівий берег Дніпра на дачу, де був влаштований святковий сніданок.

Будівництво нового річкового вокзалу було розпочато у 1953 році та закінчено майже 10 років потому. Башта будівлі була стилізована під щоглу вітрильних кораблів. Сама будівля річкового вокзалу стала родзинкою радянської архітектури — крім цікавої форми, стіни вокзалу були прикрашені інкерманським вапняком, а «щогли і вітрила» вокзалу були частково покриті золотом.

Урочисте відкриття нового річкового вокзалу в Києві відбулося в 1961-му році. З моменту відкриття річковий вокзал почав працювати на повну потужність, обслуговуючи одночасно більше 500-та пасажирів.

Після спорудження Дніпровського каскаду ГЕС порт став доступний для великих суден і фактично перетворився на транзитний порт, через який йшли вантажі портів басейну Дніпра. Вантажі з великотоннажних суден перевантажували на флот, який обслуговував мілководну частину Дніпра і Десну, і навпаки.

Найвищого розвитку Київський річковий порт досяг у 1980-ті роки, коли обсяги вантажно-розвантажувальних робіт досягли 30 млн т за навігацію, місцевих перевезень вантажів — 10 млн т, перевезення пасажирів на внутрішньо-міських та приміських лініях — понад 4 млн осіб.

У 1993 році порт став відкритим акціонерним товариством.

У 2019 році планується будівництво логістичного комплексу класу А і терміналу для цементної бази. Логістичний комплекс з вантажною зоною буде розміщено на площі 10 тис. кв. м, з яких 2 тис. м² буде відведено під офісні приміщення.

Також, в планах порту — розвивати контейнерні перевезення, використовувати залізничну інфраструктуру для роботи з такими вантажами як пісок, щебінь, метал, цемент та розвиток торговельних відносин і вантажоперевезень з Білоруссю.

Протягом 2014—2018 років підприємство проводило розвиток інфраструктури. За цей час був побудований митний комплекс з міжнародним пунктом пропуску, реконструйовані та відремонтовані офісні будівлі, цехи та складські приміщення, встановлені сучасні засоби охорони та вагові комплекси. Також заплановане будівництво логістичного комплексу класу A площею 10 тис. м² і терміналу для цементної бази.<ref>{{cite web |url=http://uprom.info/news/other/logistika/kyivskyj-richkovyj-port-zvede-novi-terminaly/ |title=Київський річковий порт зведе нові термінали |author=Віталій Царьов |date=2019-02-09 |website=uprom.info |publisher=[[Національний промисловий портал]] |accessdate=10 лютого 2019 |archive-date=11 Лютого 2019 |archive-url=https://web.archive.org/web/20190211064350/http://uprom.info/news/other/logistika/kyivskyj-richkovyj-port-zvede-novi-terminaly/ }}</ref>

== Виробничі потужності ==
Має понад 1,5 тис. м вантажних причалів, обладнаних сучасним вантажно-розвантажувальними засобами. У структурі порту — 3 причали-склади у межах Києва та 2 у Київській області (міста [[Ржищівський річковий порт|Ржищів]] та [[Переяславський річковий порт|Переяслав]]), портальні (вантажопідйомністю до 20 т) та плавучі (5 і 16 т) крани, гідропісконавантажувач, авто- і електронавантажувачі та інші перевантажувальні механізми; криті та відкриті склади для виконання робіт і обслуговування великих вантажопотоків; вантажні буксирні та рейдові судна. Порт оснащений гідротехнічними спорудами, спеціальним обладнанням для стоянки, обробки та навігаційного обслуговування флоту, залізничними й автомобільними під'їзними шляхами, береговим господарством, ремонтними майстернями.

У складі флоту — 17 самохідних суден (10 пасажирських, сім вантажних, в тому числі — криголам), 10 несамохідних суден, три плавкрани, два перевантажувачі піску, очисне судно, сім причальних понтонів, плавдок й інша техніка.<ref>{{cite web |url=https://ports.ua/terminal-kievskogo-rechporta-v-pereyaslave-hmelniczkom-peregruzhaet-udobreniya-iz-bolgarii/ |назва=Терминал Киевского речпорта в Переяславе-Хмельницком перегружает удобрения из Болгарии |автор= |дата=2020-11-09 |вебсайт=ports.ua|видавець=Порти України |url-архіву=https://web.archive.org/web/20211006190651/https://ports.ua/terminal-kievskogo-rechporta-v-pereyaslave-hmelniczkom-peregruzhaet-udobreniya-iz-bolgarii/ |дата-архіву=6 Жовтня 2021 |мертвий-url= |дата-доступу=6 жовтня 2021 }}</ref>

== Основні види діяльності ==
* перевалка всіх видів генеральний і навалоч. вантажів та їхнє зберігання;
* доставка вантажів між портами, буксирування в межах басейну Дніпра;
* видобування, транспортування та реалізація річкового піску;
* комплексне обслуговування флоту тощо.

Пасажирський флот порту виконує екскурсійні та прогулянкові рейси, здійснює перевезення пасажирів на комфортабельних пасажирських прогулянкових суднах.

У структурі порту — річковий вокзал, павільйони, причали у місцях масового відпочинку.

== Структура ==
* [[Київський річковий вокзал]]
* [[Ржищівський річковий порт]]
* [[Переяславський річковий порт]]

== Керівництво ==
* Голова правління — С. Вус (від 2011).
* Боляк Ігор Васильович — голова правління (2018)

== Див. також ==
* [[Київський суднобудівно-судноремонтний завод]]
* [[Вантажообіг портів України]]

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
{{У соціальних мережах
|facebook     =KyivRiverPort
|telegram     =
|twitter      =
|youtube      =
|youtube-user =
|youtube-site =
|instagram    =
|flickr       =
|google+      =
|pinterest    =
|linkedin     =
|livejournal  =
|medium       =
}}
* [http://esu.com.ua/search_articles.php?id=6219 Київський річковий порт] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200622162116/http://esu.com.ua/search_articles.php?id=6219 |date=22 Червня 2020 }}
* [https://www.ua-region.com.ua/03150071 КИЇВСЬКИЙ РІЧКОВІЙ ПОРТ, ПАТ] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140401063711/http://www.ua-region.com.ua/03150071 |date=1 Квітня 2014 }}

{{Порти України}}

[[Категорія:Підприємства, засновані 1897]]
[[Категорія:Підприємства Києва]]
[[Категорія:Річкові порти України]]
[[Категорія:Засновані в Києві 1897]]

title: Розташування

Країна: Україна

Розташування: м. Київ, вул. Набережно-Лугова, 2а

title: Інформація


text:
# Wspomaganie układu kierowniczego
Wspomaganie układu kierowniczego (także: wspomaganie kierownicy) – stosowany w samochodach i innych pojazdach mechanicznych układ, którego celem jest ułatwienie prowadzenia pojazdu za pomocą zmniejszenia siły, z jaką kierowca musi obrócić kierownicę, by zmienić tor jazdy. Pod wpływem ruchu kierownicy uruchamia się zestaw hydraulicznych lub elektrycznych aktuatorów, które wspomagają siłę mięśni kierowcy poprzez dodanie sił bezpośrednio do układu kierowniczego pojazdu. Zastosowanie wspomagania jest szczególnie przydatne przy niskich prędkościach, gdy zmiana kierunku jazdy samochodu zależy głównie od sił działających na kierownicę.

W samochodach osobowych i ciężarowych najczęściej spotykane systemy wspomagania układu kierowniczego są jego integralną częścią i posiadają bezpośrednie mechaniczne przełożenie na kierownicę oraz układ sterujący kołami skrętnymi, jednak odłączenie układu nadal pozwala na sterowanie pojazdem wyłącznie siłą mięśni kierowcy. Z kolei w najcięższych pojazdach użytkowych często spotykane są systemy, w których układ wspomagania zastępuje część układu kierowniczego: sygnały z kierownicy przekazywane są elektrycznie bądź elektronicznie do układu, który odpowiada za całość sił działających na koła skrętne. Systemy tego typu czasem nazywane są drive by wire, przez analogię do systemów fly-by-wire stosowanych w lotnictwie.
Ze względu na rodzaj aktuatorów lub siłowników wspomagających kierowcę można rozróżnić trzy typy układów wspomagania: pneumatyczny (występuje najczęściej w pojazdach dostawczych i ciężarowych), hydrauliczny i elektryczny.
Wspomaganie układu kierowniczego szerzej zaczęto stosować od 1952 roku w USA, najpierw w samochodach wyższej klasy jak Cadillac, Buick Roadmaster, Oldsmobile, a w kolejnych latach także w popularnych modelach.

## Układ hydrauliczny
Układ hydrauliczny oparty jest na pompie hydraulicznej. Pracuje ona przez cały czas, niezależnie od tego, czy skręcamy kierownicą czy nie.
W układzie występuje zawór ciśnieniowy, który dba o wysokie ciśnienie, niezależnie od obrotów silnika.
W nowszych samochodach występują zawory zmniejszające ciśnienie wraz ze wzrostem prędkości jazdy, przez co mamy wrażenie, że samochód pewniej się prowadzi na drodze. Z drugiej strony pompa tego układu jest zasilana poprzez silnik napędzający samochód, a co za tym idzie samochód spala więcej paliwa.

## Układ elektryczny EPS
Układ elektryczny EPS (z ang. Electric Power Steering) wykorzystuje energię elektryczną z samochodu. Jego największym plusem jest to, że w mniejszym stopniu obciąża to silnik w porównaniu do układu hydraulicznego (gdzie pompa poprzez pasek czy koła zębate pracuje w sposób ciągły). Produkowane obecnie systemy EPS to skomplikowane układy automatyki, gdzie procesor sterujący dostosowuje pracę wspomagania w zależności od takich czynników jak: aktualna prędkość pojazdu czy rodzaj podłoża na którym się znajduje. Korzystną cechą jest również to, że układ ten większość energii pobiera tylko wtedy, gdy pracuje. Układ ten możemy podzielić na trzy rodzaje:
- EPS-P - układ hydrauliczny z elektrohydrauliczną pompą wspomagania (Pump) (zdj. obok)
- EPS-C - układ elektryczny z silnikiem zamontowanym na kolumnie (Column) kierownicy (zdj. powyżej Toyota Prius)
- EPS-R - układ elektryczny z silnikiem zamontowanym na przekładni kierowniczej (Rack)
EPS-P to w zasadzie tradycyjny układ hydrauliczny w którym zastosowano elektrohydrauliczną pompę wspomagania i nie wnosi on zbyt wiele co do funkcjonalności samego wspomagania. Natomiast systemy EPS-C i EPS-R to prawdziwa rewolucja.
Głównym elementem układów jest procesorowy sterownik automatyki który dostosowuje siłę wspomagania w zależności od takich parametrów jak: prędkość, rodzaj nawierzchni (siła tarcia) czy siły z jaką obracamy kierownicą, odpowiednio wysterowując element wykonawczy - silnik elektryczny. Ponadto w układzie EPS (EPS-C i EPS-R) oprócz elementów mechanicznych, takich jak kolumna czy przekładnia, znajdziemy m.in. elementy elektroniki: czujnik kąta skrętu (informujący o aktualnym położeniu koła kierownicy) oraz tensometr (informujący o sile z jaką działamy na koło kierownicy).
Zastosowanie w pojazdach systemu EPS pozwoliło m.in. na wyposażenie ich w system automatycznego parkowania. W połączeniu z czujnikami odległości zamontowanymi w przednich/tylnych zderzakach samochód sam znajdzie wolną przestrzeń pomiędzy zewnętrznymi przeszkodami oraz bez udziału kierowcy wykona manewr skrętu, tak aby prawidłowo zaparkować pojazd.
System EPS (EPS-C i EPS-R) ma poza tym jeszcze kilka zalet:
- pracuje efektywniej (lżej) niż tradycyjny układ hydrauliczny
- nie wykorzystuje oleju hydraulicznego (w aspekcie ekologicznym pozbywamy się czynnika, który może zanieczyszczać środowisko - awarie polegające na wyciekach hydrauliki)
- przyczynia się do zmniejszenia zużycia paliwa poprzez mniejsze obciążenie silnika spalinowego
Są to jak na razie kosztowne systemy, skomplikowane zarówno mechanicznie, jak i elektrycznie, trudno diagnozowalne, drogie w naprawach.

wikiname: plwiki

title: Wspomaganie układu kierowniczego

in_language: pl

wikitext:
[[Plik:PriusPowerSteering.jpg|thumb|Układ wspomagania samochodu [[Toyota Prius]]]]
'''Wspomaganie układu kierowniczego''' (także: '''wspomaganie kierownicy'''{{Refn|Różni producenci promują układy wspomagania własnej produkcji także pod rozmaitymi nazwami handlowymi. W literaturze spotyka się także angielskie terminy ''power assisted steering'' (PAS) oraz ''steering assist system'' (SAS).|grupa = uwaga|nazwa = nota1}}) – stosowany w [[Samochód|samochodach]] i innych pojazdach mechanicznych układ, którego celem jest ułatwienie prowadzenia pojazdu za pomocą zmniejszenia [[Siła|siły]], z jaką [[kierowca]] musi obrócić [[Kierownica samochodu|kierownicę]], by zmienić [[tor jazdy]]. Pod wpływem ruchu kierownicy uruchamia się zestaw hydraulicznych lub elektrycznych [[aktuator]]ów, które wspomagają siłę mięśni kierowcy poprzez dodanie sił bezpośrednio do [[Układ kierowniczy|układu kierowniczego]] pojazdu. Zastosowanie wspomagania jest szczególnie przydatne przy niskich prędkościach, gdy zmiana kierunku jazdy samochodu zależy głównie od sił działających na kierownicę.

W samochodach osobowych i ciężarowych najczęściej spotykane systemy wspomagania układu kierowniczego są jego integralną częścią i posiadają bezpośrednie mechaniczne przełożenie na kierownicę oraz układ sterujący kołami skrętnymi, jednak odłączenie układu nadal pozwala na sterowanie pojazdem wyłącznie siłą mięśni kierowcy. Z kolei w najcięższych pojazdach użytkowych często spotykane są systemy, w których układ wspomagania zastępuje część układu kierowniczego: sygnały z kierownicy przekazywane są elektrycznie bądź elektronicznie do układu, który odpowiada za całość sił działających na koła skrętne. Systemy tego typu czasem nazywane są ''drive by wire'', przez analogię do systemów ''[[fly-by-wire]]'' stosowanych w lotnictwie. [[Plik:Jeep 2.5 liter 4-cylinder engine chromed h.jpg|thumb|Zbiornik cieczy układu wspomagania w samochodzie marki [[Jeep]]]]Ze względu na rodzaj aktuatorów lub siłowników wspomagających kierowcę można rozróżnić trzy typy układów wspomagania: pneumatyczny (występuje najczęściej w pojazdach dostawczych i ciężarowych), hydrauliczny i elektryczny.

Wspomaganie układu kierowniczego szerzej zaczęto stosować od 1952 roku w USA, najpierw w samochodach wyższej klasy jak Cadillac, [[Buick Roadmaster (1936)|Buick Roadmaster]], Oldsmobile, a w kolejnych latach także w popularnych modelach<ref>{{Cytuj książkę | nazwisko =Flory | imię =J. "Kelly" | tytuł =American Cars, 1946–1959: Every Model, Year by Year | wydawca =McFarland & Company| rok =2008 | isbn = 978-0-7864-3229-5| język =en| strony=395-451}}</ref>.

== Układ hydrauliczny ==
Układ hydrauliczny oparty jest na pompie hydraulicznej. Pracuje ona przez cały czas, niezależnie od tego, czy skręcamy kierownicą czy nie.

W układzie występuje zawór ciśnieniowy, który dba o wysokie ciśnienie, niezależnie od obrotów silnika.

W nowszych [[Samochód|samochodach]] występują zawory zmniejszające ciśnienie wraz ze wzrostem prędkości jazdy, przez co mamy wrażenie, że samochód pewniej się prowadzi na drodze. Z drugiej strony pompa tego układu jest zasilana poprzez silnik napędzający samochód, a co za tym idzie samochód spala więcej [[Paliwo|paliwa]].

== Układ elektryczny EPS ==
[[Plik:Elektro-hydraulische Servolenkung.jpg|thumb|Elektrohydrauliczny układ wspomagania kierownicy]]
Układ elektryczny EPS (z ang. Electric Power Steering) wykorzystuje energię elektryczną z samochodu. Jego największym plusem jest to, że w mniejszym stopniu obciąża to silnik w porównaniu do układu hydraulicznego (gdzie pompa poprzez pasek czy koła zębate pracuje w sposób ciągły). Produkowane obecnie systemy EPS to skomplikowane układy automatyki, gdzie procesor sterujący dostosowuje pracę wspomagania w zależności od takich czynników jak: aktualna prędkość pojazdu czy rodzaj podłoża na którym się znajduje. Korzystną cechą jest również to, że układ ten większość energii pobiera tylko wtedy, gdy pracuje. Układ ten możemy podzielić na trzy rodzaje:

- EPS-P - układ hydrauliczny z elektrohydrauliczną pompą wspomagania (Pump) (zdj. obok)

- EPS-C - układ elektryczny z silnikiem zamontowanym na kolumnie (Column) kierownicy (zdj. powyżej Toyota Prius)

- EPS-R - układ elektryczny z silnikiem zamontowanym na [[Przekładnia kierownicza|przekładni kierowniczej]] (Rack)

EPS-P to w zasadzie tradycyjny układ hydrauliczny w którym zastosowano elektrohydrauliczną pompę wspomagania i nie wnosi on zbyt wiele co do funkcjonalności samego wspomagania. Natomiast systemy EPS-C i EPS-R to prawdziwa rewolucja.

Głównym elementem układów jest procesorowy sterownik automatyki który dostosowuje siłę wspomagania w zależności od takich parametrów jak: prędkość, rodzaj nawierzchni (siła tarcia) czy siły z jaką obracamy kierownicą, odpowiednio wysterowując element wykonawczy - [[silnik elektryczny]]. Ponadto w układzie EPS (EPS-C i EPS-R) oprócz elementów mechanicznych, takich jak kolumna czy przekładnia, znajdziemy m.in. elementy elektroniki: czujnik kąta skrętu (informujący o aktualnym położeniu koła kierownicy) oraz tensometr (informujący o sile z jaką działamy na koło kierownicy).

Zastosowanie w pojazdach systemu EPS pozwoliło m.in. na wyposażenie ich w system automatycznego parkowania. W połączeniu z czujnikami odległości zamontowanymi w przednich/tylnych zderzakach samochód sam znajdzie wolną przestrzeń pomiędzy zewnętrznymi przeszkodami oraz bez udziału kierowcy wykona manewr skrętu, tak aby prawidłowo zaparkować pojazd.

System EPS (EPS-C i EPS-R) ma poza tym jeszcze kilka zalet:

- pracuje efektywniej (lżej) niż tradycyjny układ hydrauliczny

- nie wykorzystuje oleju hydraulicznego (w aspekcie ekologicznym pozbywamy się czynnika, który może zanieczyszczać środowisko - awarie polegające na wyciekach hydrauliki)

- przyczynia się do zmniejszenia zużycia paliwa poprzez mniejsze obciążenie silnika spalinowego

Są to jak na razie kosztowne systemy, skomplikowane zarówno mechanicznie, jak i elektrycznie, trudno diagnozowalne, drogie w naprawach.

== Uwagi ==
{{Uwagi}}

== Przypisy ==
{{Przypisy}}

== Linki zewnętrzne ==
* http://autokult.pl/7792,wspomaganie-kierownicy-jak-zbudowany-jest-uklad-hydrauliczny-i-jak-dziala

{{Kontrola autorytatywna}}

[[Kategoria:Elementy budowy pojazdów]]


text:
# Марк Осборн (режисер)
Марк Осборн (англ. Mark Osborne, 17 вересня 1970, Трентон) — американський режисер. За свою короткометражну анімацію More (1998) номінувався на «Оскар». Є братом телеведучого та режисера Кента Осборна.

title: Марк Осборн (режисер)

wikitext:
{{Особа}}
'''Марк Осборн''' ({{lang-en|Mark Osborne}}, 17 вересня 1970, [[Трентон]]) — американський режисер. За свою короткометражну анімацію More (1998) номінувався на [[Оскар (кінопремія)|«Оскар»]]<ref>{{IMDb title|id=0188913|title=More}}</ref>. Є братом телеведучого та режисера [[Кент Осборн|Кента Осборна]]<ref name=VarietyDroppingOut>{{cite news|last=Cheshire|first=Godfrey|title=Review: ‘Dropping Out’|url=http://variety.com/2000/film/reviews/dropping-out-1200461845|accessdate=25 січня 2014|newspaper=Variety|date=10 квітня 2000|quote=In their feature debut, helmer Mark Osborne and his brother, scripter-star Kent Osborne,...|archive-date=6 серпня 2017|archive-url=https://web.archive.org/web/20170806022716/http://variety.com/2000/film/reviews/dropping-out-1200461845/}}</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
*{{IMDb name|0651706|Марк Осборн}}
{{DEFAULTSORT:Осборн, Марк}}
{{Authority control}}
[[Категорія:Аніматори США]]
[[Категорія:Отримувачі гранту Ґуґґенгайма]]
[[Категорія:Кінорежисери США]]
[[Категорія:Випускники Каліфорнійського інституту мистецтв]]

title: Марк Осборн

Ім'я при народженні: англ. Mark Randolph Osborne

Народився: 17 вересня 1970 (54 роки) · Трентон, США

Країна: США

Діяльність: кінорежисер, кінопродюсер, сценарист, аніматор, виконавчий продюсер, кіносценарист

Галузь: мультфільм, кінорежисураd і кіновиробництво

Alma mater: Інститут мистецтв Каліфорнії і Hunterdon Central Regional High Schoold

Знання мов: англійська

Заклад: Інститут мистецтв Каліфорнії

Роки активності: 1993 — тепер. час

Брати, сестри: Кент Осборнd

Нагороди: Грант Ґуґґенгайма Енні


text:
# Appleton (Minnesota)
Pour les articles homonymes, voir Appleton.
Appleton est une ville du comté de Swift dans le Minnesota aux États-Unis. La population était de 2 871 personnes lors du recensement de 2000. La ville héberge la prison de l'État. C'est aussi le lieu de résidence de nombreux retraités et anciens combattants. La vingtaine de rues de la ville portent le nom d'anciens combattants au cours de la Seconde Guerre mondiale.

## Géographie
D'après le Bureau du recensement des États-Unis, la ville a une surface de 5,3 km2. 5,2 km2 sont des terres et 0,2 km2 soit 3,40 % sont de l'eau.

## Démographie
Lors du recensement de 2000, il y avait 2 871 personnes, 729 ménages, et 376 familles résidant dans la ville. La densité de la
population était 557,0 habitants/km2. La répartition raciale de la ville était 68,13 % de Blancs, 10,73 % d'Afro-Américains, 1,57 % d'Amérindiens, 5,02 % d'Asiatiques, 6,27 % d'insulaire du Pacifique, 2,40 % d'autres communautés, et 5,89 % de plusieurs communautés ou plus. Les Hispaniques représentent 4,84 % de la population. Le nombre total de la population
recensée inclut environ 1 000 détenus dans la prison d'état.
Parmi les 729 ménages, 23,5 % avaient un enfant de moins de 18 ans, 40,1 % était des couples mariés, 8,6 % ne comprenaient pas d'hommes et 48,4 % étaient composés de personnes sans liens de parenté. 45,5 % des ménages étaient faits d'une personne dont 27,4 % d'une personne de 65 ans et plus.
La répartition par tranche d'âge est la suivante : 12,1 % de la population en dessous de 18 ans, 9,2 % de 18 à 24 ans, 42,7 % de 25 à 44 ans, 19,9 % de 45 à 64 ans, et 16,2 % de 65 ans et plus. L'âge moyen est de 39 ans. Pour 100 femmes il y avait 240,6 hommes. Pour 100 femmes de 18 ans et plus, il y a 266,9 hommes.
Le revenu moyen d'un ménage est de 25 950 $. Le revenu moyen d'un homme est de 26 991 $ pour 20 991 $ chez les femmes. Près de 9,9 % des familles et 14,7 % de la population vie en dessous du seuil de pauvreté, dont 14,9 % de moins de 18 ans et 23,2 % âgés de 65 ou plus.

## Médias

### Télévision
Appleton a l'un des réseaux télévisuels les plus denses de l'État. Appleton est aussi le lieu d'émissions des programmes câblés. Les stations suivantes sont basées à Appleton:
- KWCM-TV - PBS 10
- K15DC - A&E Network
- K17CS - TBS Superstation
- K19CW - USA Network
- K21AK - Nickelodeon
- K23DF - Discovery Channel
- K25EI - ESPN
- K29CC - FamilyNet
- K31BT - CNN
- K33CR - Showtime
- K49ED - TNT
- K52AH - Spike TV (anciennement TNN)
- K54AK - KMSP-TV (Fox)
- K56BZ - KARE (NBC)
- K58EO - WFTC (MyNetworkTV)
- K60AB - Fox Sports North (anciennement MWSC)

title: Appleton (Minnesota)

wikitext:
{{Voir homonymes|Appleton}}
{{ébauche|localité du Minnesota}}
{{Infobox Localité}}
'''Appleton''' est une ville du [[comté de Swift]] dans le [[Minnesota]] aux [[États-Unis]]. La population était de {{unité|2871 personnes}} lors du recensement de [[2000]]. La ville héberge la [[prison]] de l'État. C'est aussi le lieu de résidence de nombreux retraités et anciens combattants. La vingtaine de rues de la ville portent le nom d'anciens combattants au cours de la [[Seconde Guerre mondiale]].

== Géographie ==
D'après le [[Bureau du recensement des États-Unis]], la ville a une surface de {{unité|5,3 km2}}. {{unité|5,2 km2}} sont des terres et {{unité|0,2 km2}} soit 3,40 % sont de l'eau.

== Démographie ==
Lors du recensement de 2000, il y avait {{unité|2871 personnes}}, {{nobr|729 ménages}}, et {{nobr|376 familles}} résidant dans la ville. La densité de la
population était {{unité|557,0 habitants/km2}}. La répartition raciale de la ville était 68,13 % de [[Blanc]]s, 10,73 % d'[[Afro-Américains]], 1,57 % d'[[Autochtones d'Amérique|Amérindiens]], 5,02 % d'[[Asiatique (humain)|Asiatiques]], 6,27 % d'insulaire du [[Océan Pacifique|Pacifique]], 2,40 % d'autres communautés, et 5,89 % de plusieurs communautés ou plus. Les [[Amérique hispanique|Hispanique]]s représentent 4,84 % de la population. Le nombre total de la population
recensée inclut environ {{unité|1000 détenus}} dans la prison d'état.

Parmi les {{nobr|729 [[ménages]]}}, 23,5 % avaient un enfant de moins de 18 ans, 40,1 % était des couples mariés, 8,6 % ne comprenaient pas d'hommes et 48,4 % étaient composés de personnes sans liens de parenté. 45,5 % des ménages étaient faits d'une personne dont 27,4 % d'une personne de {{nobr|65 ans}} et plus.
La répartition par tranche d'âge est la suivante : 12,1 % de la population en dessous de {{nobr|18 ans}}, 9,2 % de 18 à {{nobr|24 ans}}, 42,7 % de 25 à {{nobr|44 ans}}, 19,9 % de 45 à {{nobr|64 ans}}, et 16,2 % de {{nobr|65 ans}} et plus. L'âge moyen est de {{nobr|39 ans}}. Pour 100 femmes il y avait {{unité|240,6 hommes}}. Pour {{nobr|100 femmes}} de {{nobr|18 ans}} et plus, il y a {{unité|266,9 hommes}}.

Le revenu moyen d'un ménage est de {{dollar|25950}}. Le revenu moyen d'un homme est de {{dollar|26991}} pour {{dollar|20991}} chez les femmes. Près de 9,9 % des familles et 14,7 % de la population vie en dessous du [[seuil de pauvreté]], dont 14,9 % de moins de {{nobr|18 ans}} et 23,2 % âgés de 65 ou plus.

== Médias ==
=== Télévision ===

Appleton a l'un des réseaux télévisuels les plus denses de l'État. Appleton est aussi le lieu d'émissions des programmes câblés. Les stations suivantes sont basées à Appleton:

* [[KWCM-TV]] - [[Public Broadcasting Service|PBS]] 10
* [[K15DC]] - [[A&E (chaîne de télévision)|A&E Network]]
* [[K17CS]] - [[TBS (chaîne de télévision)|TBS]] Superstation
* [[K19CW]] - [[USA Network]]
* [[K21AK]] - [[Nickelodeon (chaîne de télévision)|Nickelodeon]]
* [[K23DF]] - [[Discovery Channel]]
* [[K25EI]] - [[ESPN]]
* [[K29CC]] - [[FamilyNet]]
* [[K31BT]] - [[CNN]]
* [[K33CR]] - [[Showtime]]
* [[K49ED]] - [[Turner Network Television|TNT]]
* [[K52AH]] - [[Spike TV]] (anciennement TNN)
* [[K54AK]] - [[KMSP-TV]] ([[Fox Broadcasting Company|Fox]])
* [[K56BZ]] - [[KARE]] ([[National Broadcasting Company|NBC]])
* [[K58EO]] - [[WFTC]] ([[MyNetworkTV]])
* [[K60AB]] - [[Fox Sports North]] (anciennement [[MWSC]])

== Notes et références ==
{{Traduction/Référence|en|Appleton, Minnesota|534426752}}
{{Références}}

== Voir aussi ==
=== Articles connexes ===
=== Liens externes ===
* {{Site officiel|http://www.appletonmn.com/}}

{{Portail|Minnesota}}

[[Catégorie:Ville au Minnesota]]
[[Catégorie:Localité dans le comté de Swift]]

title: Géographie

Pays: États-Unis

État: Minnesota

Comté: comté de Swift

title: Démographie

title: Fonctionnement

Statut: Cité aux États-Unis

title: Identifiants

Site web: (en) www.appletonmn.com


text:
# ジェムカ
ジェムカ株式会社は、山口県萩市にある総合リサイクル型廃棄物処理プラントの会社である。

## 概要
- 会社設立年月・・・・・平成5年11月（平成14年にロータリーキルン＋ストーカ炉に変更）
- 資本金・・・・・30,000万円
- 総従業員数・・・・・32名
- リサイクル部門従業員数・・・・・8名

## 設備名称・能力
- 焼却（エネルギー回収）・・・・90ｔ/日
- 破砕・・・・破砕20ｔ/日2基、24ｔ/日1基
- 圧縮減容（ラウンドベーリングプレスシステム）・・・・40ｔ/日
- 減容固形化（RPFシステム）・・・・24ｔ/日
- 汚泥、動植物性残リサイクルシステム設備・・・・トータル・150/（24H）

## この施設で処理出来る品目
産業廃棄物
- 廃プラスチック類
- ゴムくず
- 繊維くず
- 紙くず
- 木くず
- 金属くず
- ガラス及び陶磁器くず
- 廃油
- 特管廃油
- 有機性汚泥
- 動植物性残渣
- 動物の糞尿
- 感染性廃棄物

一般廃棄物
- プラスチック類等の可燃ごみ
- 家具等の可燃粗大ゴミ
- し尿処理汚泥
- 集落廃水処理汚泥

wikiname: jawiki

title: ジェムカ

in_language: ja

wikitext:
{{特筆性|date=2024年4月16日 (火) 15:39 (UTC)|}}
{{基礎情報 会社
|社名=ジェムカ株式会社
|英文社名=
|ロゴ=
|画像=
|画像説明=
|種類=[[株式会社]]
|機関設計=
|市場情報=非上場
|略称=
|国籍={{JPN}}
|本社郵便番号=
|本社所在地=[[山口県]][[萩市]]大字福井上字萩ノ浴2773番1
| 本社緯度度 = |本社緯度分 = |本社緯度秒 = |本社N(北緯)及びS(南緯) =
| 本社経度度 = |本社経度分 = |本社経度秒 = |本社E(東経)及びW(西経) =
| 本社地図国コード =
|本店郵便番号=
|本店所在地=
| 本店緯度度 = |本店緯度分 = |本店緯度秒 = |本店N(北緯)及びS(南緯) =
| 本店経度度 = |本店経度分 = |本店経度秒 = |本店E(東経)及びW(西経) =
| 本店地図国コード =
|設立=[[2014年]][[6月10日]]
|業種=サービス業
|法人番号=7250001014777
|統一金融機関コード=
|SWIFTコード=
|事業内容=産業廃棄物処分業,一般廃棄物処分業,廃棄物リサイクル業
|代表者=代表取締役  松村孝明
|資本金=300万円
|発行済株式総数=
|売上高=
|営業利益=
|経常利益=
|純利益=
|純資産=
|総資産=
|従業員数=30名
|支店舗数=
|決算期=
|会計監査人=
|所有者=
|主要株主=
|主要部門=
|主要子会社=
|関係する人物=
|外部リンク=https://jmca-hagi.net/
|特記事項=
}}

'''ジェムカ株式会社'''は、[[山口県]][[萩市]]にある総合[[リサイクル]]型[[廃棄物]]処理プラントの会社である。

== 概要 ==
* 会社設立年月・・・・・[[1993年|平成5年]]11月（平成14年に[[ロータリーキルン]]＋[[ストーカ炉]]に変更）
* 資本金・・・・・30,000万円
* 総従業員数・・・・・32名
* リサイクル部門従業員数・・・・・8名

== 設備名称・能力 ==
* 焼却（エネルギー回収）・・・・90ｔ/日
* 破砕・・・・破砕20ｔ/日2基、24ｔ/日1基
* 圧縮減容（ラウンドベーリングプレスシステム）・・・・40ｔ/日
* 減容固形化（RPFシステム）・・・・24ｔ/日
* 汚泥、動植物性残リサイクルシステム設備・・・・トータル・150/（24H）

== この施設で処理出来る品目 ==
[[産業廃棄物]]
* 廃[[プラスチック]]類
* [[ゴム]]くず
* [[繊維]]くず
* [[紙]]くず
* [[木]]くず
* [[金属]]くず
* [[ガラス]]及び[[陶磁器]]くず
* 廃[[油]]
* 特管廃油
* 有機性汚泥
* 動植物性残渣
* 動物の糞尿
* 感染性廃棄物
一般廃棄物
* プラスチック類等の可燃[[ごみ]]
* 家具等の可燃粗大ゴミ
* し尿処理汚泥
* 集落廃水処理汚泥

== 外部リンク==
* [http://www.stellar.meon.ne.jp/~jmca-main/ ジェムカ株式会社]

{{Company-stub}}

{{デフォルトソート:しえむか}}
[[Category:日本の廃棄物処理業者]]
[[Category:萩市の企業]]
[[Category:2014年設立の企業]]

title: ジェムカ株式会社

種類: 株式会社

市場情報: 非上場

本社所在地: 日本 · 山口県萩市大字福井上字萩ノ浴2773番1

業種: サービス業

事業内容: 産業廃棄物処分業,一般廃棄物処分業,廃棄物リサイクル業

代表者: 代表取締役 松村孝明


text:
# 凤阳镇 (寿宁县)
凤阳乡，是中华人民共和国福建省宁德市寿宁县下辖的一个乡镇级行政单位。

## 行政区划
凤阳乡下辖以下地区：
凤阳村、福后村、东岭后村、北山村、廷家洋村、刘厝村、基德村、下党村、官田村、官田洋村、天香村、大石村和上大洋村。

wikiname: zhwiki

title: 凤阳镇 (寿宁县)

in_language: zh

wikitext:
{{中国乡级行政区
|35/09/24/208/000
|景观照片文件名=Jide Country, Fengyang Township.jpg
|景观照片描述=凤阳乡基德村
}}

'''凤阳乡'''，是{{PRC admin/fullname|35/09/24/208/000|3}}下辖的一个[[乡镇]]级行政单位。<ref>{{PRC admin/ref sgc|{{PRC admin/parent|35/09/24/208/000}}}}</ref>

== 行政区划 ==

凤阳乡下辖以下地区：<ref>{{PRC admin/ref sgc|35/09/24/208/000}}</ref>

{{PRC admin/children|35/09/24/208/000}}。

== 参考资料 ==

{{reflist}}

{{中國行政區劃小作品}}
{{PRC admin/navcat|35/09/24/208/000}}

title: 凤阳镇

国家: 中华人民共和国

上级行政区: 寿宁县

时区: 北京时间（UTC+8）


text:
# ورزشگاه خوزه آمالفیتانی
ورزشگاه خوزه آمالفیتانی (به انگلیسی: Estadio José Amalfitani) ورزشگاهی در شهر بوئنوس آیرس است که ورزشگاه خانگی باشگاه فوتبال ولز سارسفیلد می‌باشد.
این ورزشگاه در سال ۱۹۴۳ میلادی ساخته شده‌است و ظرفیت آن ۷۴٬۵۴۰ نفر است. ۳ بازی جام جهانی فوتبال ۱۹۷۸ در این ورزشگاه برگزار شده‌است.

wikiname: fawiki

title: ورزشگاه خوزه آمالفیتانی

in_language: fa

wikitext:
{{Coord|34|38|7.35|S|58|31|14.56|W|display=title}}
{{جعبه ورزشگاه فوتبال
| نام ورزشگاه         = ورزشگاه خوزه آمالفیتانی
| لقب                 =
| تصویر               = [[پرونده:Velez1.JPG|250px]]
| نام کامل            = ورزشگاه خوزه آمالفیتانی
| محل                  = [[بوئنوس آیرس]]
| تاریخ شروع ساخت     =
| تاریخ در حال ساخت   = ۱۹۴۱–۱۹۴۳
| تاریخ بازگشایی      = ۱۱ آوریل ۱۹۴۳
| تاریخ بازسازی       = ۱۹۴۷–۱۹۵۳
| تاریخ توسعه یافتن    = ۱۹۷۸
| تاریخ بسته شدن      =
| تاریخ خراب شدن      =
| مالک                = [[باشگاه فوتبال ولز سارسفیلد]]
| گرداننده            =
| نوع زمین            = چمن
| هزینه ساخت          =
| طراح                =
| مهندس ساختمان       =
| مدیر پروژه          =
| نام‌های سابق        =
| مستاجرها            =
|خانه = [[باشگاه فوتبال ولز سارسفیلد]]
| گنجایش              = ۴۹٬۵۴۰<ref name=cavs/>
| ابعاد               = ۱۰۵ × ۷۰
}}
'''ورزشگاه خوزه آمالفیتانی''' {{انگلیسی|Estadio José Amalfitani}} ورزشگاهی در شهر [[بوئنوس آیرس]] است که ورزشگاه خانگی [[باشگاه فوتبال ولز سارسفیلد]] می‌باشد.

این ورزشگاه در سال ۱۹۴۳ میلادی ساخته شده‌است و ظرفیت آن ۷۴٬۵۴۰ نفر است.<ref name=cavs>{{cite web |url=http://www.velezsarsfield.com.ar/club/estadio/ |title=Estadio José Amalfitani |publisher=[[باشگاه فوتبال ولز سارسفیلد]] |language=Spanish |accessdate=2011-12-17}}</ref> ۳ بازی [[جام جهانی فوتبال ۱۹۷۸]] در این ورزشگاه برگزار شده‌است.

== منابع ==
{{پانویس}}
{{ویکی‌انبار-رده|Estadio José Amalfitani}}
{{ورزشگاه‌های جام جهانی فوتبال ۱۹۷۸}}
{{دیدنی‌های بوئنوس آیرس}}

{{ورزش-خرد}}

[[رده:باشگاه فوتبال ولز سارسفیلد]]
[[رده:بنیان‌گذاری‌های ۱۹۴۳ (میلادی) در آرژانتین]]
[[رده:تیم ملی راگبی ۱۵ نفره آرژانتین]]
[[رده:ساختمان‌ها و سازه‌ها در بوئنوس آیرس]]
[[رده:ورزش در بوئنوس آیرس]]
[[رده:ورزشگاه‌های اتحادیه راگبی در آرژانتین]]
[[رده:ورزشگاه‌های بوئنوس آیرس]]
[[رده:ورزشگاه‌های جام جهانی فوتبال ۱۹۷۸]]
[[رده:ورزشگاه‌های فوتبال آرژانتین|خوزه آمالفیتانی]]
[[رده:ورزشگاه‌های کامل‌شده در ۱۹۴۳ (میلادی)]]
[[رده:ورزشگاه‌های کامل‌شده در ۱۹۵۱ (میلادی)]]
[[رده:ورزشگاه‌های کوپا آمریکا]]

نام کامل: ورزشگاه خوزه آمالفیتانی

محل: بوئنوس آیرس

در حال ساخت: ۱۹۴۱–۱۹۴۳

بازسازی: ۱۹۴۷–۱۹۵۳

توسعه یافتن: ۱۹۷۸

بازگشایی: ۱۱ آوریل ۱۹۴۳

مالک: باشگاه فوتبال ولز سارسفیلد

نوع زمین: چمن

گنجایش: ۴۹٬۵۴۰

خانه: باشگاه فوتبال ولز سارسفیلد

ابعاد: ۱۰۵ × ۷۰


text:
# 九条教嗣
九条 教嗣（くじょう のりつぐ）は、南北朝時代（北朝）から室町時代前期にかけての公卿。関白・九条経教の子。
官位は正二位・右大臣。

## 官職歴
- 応安2年2月17日（1369年3月25日） - ?　侍従
- 応安2年6月7日（1369年7月11日） - 応安3年4月13日（1370年5月8日）　右近衛少将
- 応安3年3月27日（1370年4月23日） - ?　近江権介
- 応安3年4月13日（1370年5月8日） - 永徳元年12月23日（1382年1月8日）　右近衛中将
- 永和元年3月29日（1375年4月30日） - 永和2年4月23日（1376年5月12日）　播磨権守
- 永和2年4月23日（1376年5月12日） - 永徳元年12月23日（1382年1月8日）　権中納言
- 永徳元年12月24日（1382年1月9日） - 応永3年10月21日（1396年11月22日）　権大納言
- 応永3年4月20日（1396年5月27日） - 応永4年3月29日（1397年4月26日）　右近衛大将
- 応永3年10月21日（1396年11月22日） - 応永6年2月22日（1399年3月29日）　内大臣
- 応永4年3月29日（1397年4月26日） - 応永6年正月（1399年2月）　左近衛大将
- 応永6年2月22日（1399年3月29日） - 応永10年（1403年）　右大臣

## 位階歴
- 応安2年正月23日（1369年3月2日）　正五位下
- 応安2年11月12日（1369年12月11日）　従四位下
- 応安3年正月6日（1370年2月2日）　正四位下
- 応安4年正月5日（1371年1月22日）　従三位
- 応安5年4月18日（1372年5月21日）　正三位
- 永和3年正月5日（1377年2月13日）　従二位
- 永徳3年正月5日（1383年2月7日）　正二位

title: 九条教嗣

wikitext:
{{基礎情報 公家
| 氏名 = 九条教嗣
| 画像 =
| 画像サイズ =
| 画像説明 =
| 時代 = [[南北朝時代 (日本)|南北朝時代]] - [[室町時代]]前期
| 生誕 = [[康安]]2年（[[1362年]]）
| 死没 = [[応永]]11年[[8月15日 (旧暦)|8月15日]]（[[1404年]][[9月19日]]）
| 改名 =
| 別名 =
| 諡号 =
| 神号 =
| 戒名 =
| 墓所 =
| 官位 = [[正二位]]、[[右大臣]]
| 主君 = [[後光厳天皇]]→[[後円融天皇]]→[[後小松天皇]]
| 氏族 = [[九条家]]
| 父母 = 父：[[九条経教]]、母：[[冷泉定親]]の娘
| 兄弟 = [[九条忠基|忠基]]、'''教嗣'''、孝円、[[九条満家|満家]]、[[経覚]]、道尊、仁意
| 妻   =
| 子   = [[実厳]]、[[聖円]]
| 特記事項 =
}}
'''九条 教嗣'''（くじょう のりつぐ）は、[[南北朝時代 (日本)|南北朝時代]]（[[北朝 (日本)|北朝]]）から[[室町時代]]前期にかけての[[公卿]]。[[関白]]・[[九条経教]]の子。

[[官位]]は[[正二位]]・[[右大臣]]。

== 官職歴 ==
* 応安2年2月17日（1369年3月25日） - ?　[[侍従]]
* 応安2年6月7日（1369年7月11日） - 応安3年4月13日（1370年5月8日）　[[近衛府|右近衛少将]]
* 応安3年3月27日（1370年4月23日） - ?　[[近江国#国司|近江権介]]
* 応安3年4月13日（1370年5月8日） - 永徳元年12月23日（1382年1月8日）　右近衛中将
* 永和元年3月29日（1375年4月30日） - 永和2年4月23日（1376年5月12日）　[[播磨国#国司|播磨権守]]
* 永和2年4月23日（1376年5月12日） - 永徳元年12月23日（1382年1月8日）　[[中納言|権中納言]]
* 永徳元年12月24日（1382年1月9日） - 応永3年10月21日（1396年11月22日）　[[大納言|権大納言]]
* 応永3年4月20日（1396年5月27日） - 応永4年3月29日（1397年4月26日）　[[近衛大将|右近衛大将]]
* 応永3年10月21日（1396年11月22日） - 応永6年2月22日（1399年3月29日）　[[内大臣]]
* 応永4年3月29日（1397年4月26日） - 応永6年正月（1399年2月）　左近衛大将
* 応永6年2月22日（1399年3月29日） - 応永10年（1403年）　[[右大臣]]

== 位階歴 ==
* 応安2年正月23日（1369年3月2日）　[[正五位|正五位下]]
* 応安2年11月12日（1369年12月11日）　[[従四位|従四位下]]
* 応安3年正月6日（1370年2月2日）　[[正四位|正四位下]]
* 応安4年正月5日（1371年1月22日）　[[従三位]]
* 応安5年4月18日（1372年5月21日）　[[正三位]]
* 永和3年正月5日（1377年2月13日）　[[従二位]]
* 永徳3年正月5日（1383年2月7日）　[[正二位]]

== 参考文献 ==
* 『[[公卿補任]]』

{{DEFAULTSORT:くしよう のりつく}}
[[Category:九条家|のりつく]]
[[Category:南北朝時代の公家]]
[[Category:室町・安土桃山時代の公家]]
[[Category:1362年生]]
[[Category:1404年没]]

title: 凡例九条教嗣

時代: 南北朝時代 - 室町時代前期

生誕: 康安2年（1362年）

官位: 正二位、右大臣

主君: 後光厳天皇→後円融天皇→後小松天皇

氏族: 九条家

父母: 父：九条経教、母：冷泉定親の娘

兄弟: 忠基、教嗣、孝円、満家、経覚、道尊、仁意

子: 実厳、聖円