text:
# Tia Neiva
Tia Neiva (born Neiva Chavez Zelaya, 1926–1985) was a Brazilian medium and founder of the community Christian spiritualist Vale do Amanhecer (Dawn Valley) located in the Planaltina, Federal District, Brazil.

## Early life
She was born in Propriá, in the state of Sergipe, in 1926. Until 1959, when she was 33, Neiva Chavez Zelaya was an unremarkable woman and had not manifested any public mediunic tendencies. The only trait that set her apart was the fact that she had become a truck driver after her husband died and left her with four children to raise. Neiva went to Federal District, where she rented one of her two trucks to Novacap, the company that built the new capital.

## Career
According to her memoirs the first mediunic manifestations bothered her a lot, since she was Catholic and did not feel comfortable with the paranormal powers. She sought out explanations in Spiritualism but could not adapt. Immersed in what the spirits told her she gave up her professional life and worked to implant the system that today is known as the Vale do Amanhecer.
According to her own writings, as soon as she was able to dominate the technique of projecting her body, she began to visit other spiritual plains, where she received instructions that she applied among her community of mediums. Among the teachers of Tia Neiva was a Tibetan monk called Umahã, who she allegedly visited daily between 1959 and 1964 and who supposedly died in 1981.
In 1963 she caught a respiratory disease and was interned in a tuberculosis sanitarium in Belo Horizonte, Minas Gerais. She got better but began to breathe with only a small area of her lungs until her death in 1985.

## Legacy
The first community founded by Tia Neiva was in the Alexânia, Goiás, and was called "União Espiritualista Seta Branca". Seta Branca was the alleged spirit of an Incan who appeared to her and was her mentor. Today he is the central figure of the cult, which includes elements from Christianity, Candomblé, Spiritism, extraterrestrials, and Egyptology. From there she moved to Taguatinga, Federal District, and in 1969 to the place known today as Vale do Amanhecer in the rural zone of Planaltina, Federal District.
In her last years, Tia Neiva was always accompanied by her companion Mário Sassi who was known as Trino Tumuchy. Her children continued her work and are part of the hierarchy of the sect. The most important, Gilberto Zelaya, or Trino Ajarâ in the spirit world, is the First Doctrinator of the Dawn and Coordinator of the Temples of the Dawn.
A large sect has been built around Neiva, who had incredible powers of organisation and ability to convince the authorities to acquire land and funding.  According to the official website today there are 589 temples in Brazil and in other countries like Germany, the United States, Japan, and Portugal. The group's membership is 139,000 in 700 temples.
American filmmaker Janell Shirtcliff directed a documentary about Neiva called Mother of the Dawn, which debuted at the 2022 South by Southwest festival.

title: Tia Neiva

wikitext:
{{Short description|Medium, founder of Vale do Amanhecer (1926–1985)}}
{{more citations needed|date=December 2021}}
'''Tia Neiva''' (born '''Neiva Chavez Zelaya''', 1926–1985) was a [[Brazilian people|Brazilian]] [[mediumship|medium]] and founder of the community Christian spiritualist [[Vale do Amanhecer]] (Dawn Valley) located in the [[Planaltina, Federal District|Planaltina]], [[Federal District (Brazil)|Federal District]], [[Brazil]].

==Early life==
She was born in [[Propriá]], in the state of [[Sergipe]], in 1926. Until 1959, when she was 33, Neiva Chavez Zelaya was an unremarkable woman and had not manifested any public mediunic tendencies. The only trait that set her apart was the fact that she had become a truck driver after her husband died and left her with four children to raise. Neiva went to [[Federal District (Brazil)|Federal District]], where she rented one of her two trucks to Novacap, the company that built the new capital.

==Career==
According to her memoirs the first mediunic manifestations bothered her a lot, since she was [[Roman Catholicism in Brazil|Catholic]] and did not feel comfortable with the paranormal powers. She sought out explanations in Spiritualism but could not adapt. Immersed in what the spirits told her she gave up her professional life and worked to implant the system that today is known as the Vale do Amanhecer.

According to her own writings, as soon as she was able to dominate the technique of projecting her body, she began to visit other spiritual plains, where she received instructions that she applied among her community of mediums. Among the teachers of Tia Neiva was a [[Tibet]]an monk called Umahã, who she allegedly visited daily between 1959 and 1964 and who supposedly died in 1981.

In 1963 she caught a respiratory disease and was interned in a tuberculosis sanitarium in [[Belo Horizonte]], [[Minas Gerais]]. She got better but began to breathe with only a small area of her lungs until her death in 1985.

==Legacy==
The first community founded by Tia Neiva was in the [[Alexânia]], [[Goiás]], and was called "''União Espiritualista Seta Branca''". Seta Branca was the alleged spirit of an [[Inca people|Incan]] who appeared to her and was her mentor. Today he is the central figure of the cult, which includes elements from Christianity, [[Candomblé]], [[Kardecist spiritism|Spiritism]], [[Extraterrestrial life|extraterrestrials]], and [[Egyptology]]. From there she moved to [[Taguatinga, Federal District|Taguatinga]], [[Federal District (Brazil)|Federal District]], and in 1969 to the place known today as Vale do Amanhecer in the rural zone of [[Planaltina, Federal District|Planaltina]], [[Federal District (Brazil)|Federal District]].

In her last years, Tia Neiva was always accompanied by her companion Mário Sassi who was known as Trino Tumuchy. Her children continued her work and are part of the hierarchy of the sect. The most important, Gilberto Zelaya, or Trino Ajarâ in the spirit world, is the First Doctrinator of the Dawn and Coordinator of the Temples of the Dawn.

A large sect has been built around Neiva, who had incredible powers of organisation and ability to convince the authorities to acquire land and funding.  According to the official website today there are 589 temples in Brazil and in other countries like [[Germany]], the [[United States]], [[Japan]], and [[Portugal]]. The group's membership is 139,000 in 700 temples.<ref>{{cite news |last1=Hayes |first1=Kelly E. |title=Brazilian mystics say they're sent by aliens to 'jump-start human evolution' – but their vision for a more just society is not totally crazy |url=https://theconversation.com/brazilian-mystics-say-theyre-sent-by-aliens-to-jump-start-human-evolution-but-their-vision-for-a-more-just-society-is-not-totally-crazy-132730 |access-date=14 November 2021 |work=The Conversation U.S. |date=29 April 2020}}</ref>

American filmmaker [[Janell Shirtcliff]] directed a documentary about Neiva called ''Mother of the Dawn'', which debuted at the [[South by Southwest#2022|2022 South by Southwest]] festival.<ref>{{Cite news |last=Baratta |first=Franchesca |title=''Mother of the Dawn'' {{!}} A Conversation About the Untold Story of Vale Do Amanhecer |work=Flaunt |url=https://flaunt.com/post/mother-of-the-dawn |access-date=May 21, 2023}}</ref><ref>{{Cite news |title=''Mother of the Dawn'' |work=[[South by Southwest]] |url=https://schedule.sxsw.com/2023/films/2078843 |access-date=May 21, 2023}}</ref>

==References==

{{Reflist}}

==External links==
* [https://web.archive.org/web/20060510224520/http://www.terra.com.br/planetanaweb/flash/paranormal/propriedadesastrais/valeamanhecer3.htm The clairvoyant truckdriver]
* [http://www.valedoamanhecer.net.br/ Official Site of Valley of Dawn]

{{Authority control}}

{{DEFAULTSORT:Neiva, Tia}}
[[Category:1926 births]]
[[Category:1985 deaths]]
[[Category:People from Sergipe]]
[[Category:Brazilian spiritual mediums]]
[[Category:Kardecist spiritism]]


text:
# Brussels Tigers
I Brussels Tigers sono una squadra di football americano di Evere, nell'area metropolitana di Bruxelles, in Belgio.
Fondati nel 1998, hanno conquistato per 3 volte il Belgian Bowl e 1 volta la EFAF Atlantic Cup.

## Dettaglio stagioni

### Campionato

#### BFL/BAFL/BAFL Elite
| Stagione | regular season | regular season | regular season | regular season | regular season | regular season | playoff | playoff | playoff | playoff | playoff | playoff      | playoff               |
|          | Vin            | Par            | Per            | Tot            | PF             | PS             | Vin     | Per     | Tot     | PF      | PS      | risultato    | avversaria            |
| -------- | -------------- | -------------- | -------------- | -------------- | -------------- | -------------- | ------- | ------- | ------- | ------- | ------- | ------------ | --------------------- |
| 2014     | 5              | 0              | 0              | 5              | 212            | 26             | 1       | 1       | 2       | 7       | 41      | Belgian Bowl | Ghent Gators          |
| 2015     | 5              | 0              | 1              | 6              | 162            | 32             | 1       | 1       | 2       | 64      | 27      | Belgian Bowl | Brussels Black Angels |
| 2016     | 6              | 0              | 0              | 6              | 250            | 50             | 0       | 1       | 1       | 34      | 36      | Semifinale   | Ostend Pirates        |
| 2017     | 6              | 0              | 1              | 7              | 311            | 41             | 1       | 1       | 2       | 78      | 27      | Belgian Bowl | Brussels Black Angels |
| 2018     | 5              | 0              | 2              | 7              | 237            | 111            | 0       | 1       | 1       | 16      | 35      | Semifinale   | Limburg Shotguns      |
| 2019     | 3              | 0              | 4              | 7              | 93             | 132            | -       | -       | -       | -       | -       | -            | -                     |
| 2020     | 0              | 0              | 0              | 0              | 0              | 0              | -       | -       | -       | -       | -       | -            | -                     |
| 2021     | 1              | 0              | 3              | 4              | 57             | 117            | 0       | 1       | 1       | 0       | 14      | Semifinale   | Limburg Shotguns      |
| Totale   | 31             | 0              | 11             | 42             | 1322           | 509            | 3       | 6       | 9       | 199     | 180     |              |                       |

Fonti: Enciclopedia del Football - A cura di Roberto Mezzetti

#### LFFA DIII
| Stagione | regular season | regular season | regular season | regular season | regular season | regular season | playoff | playoff | playoff | playoff | playoff | playoff           | playoff                  |
|          | Vin            | Par            | Per            | Tot            | PF             | PS             | Vin     | Per     | Tot     | PF      | PS      | risultato         | avversaria               |
| -------- | -------------- | -------------- | -------------- | -------------- | -------------- | -------------- | ------- | ------- | ------- | ------- | ------- | ----------------- | ------------------------ |
| 2017     | 4              | 0              | 1              | 5              | 192            | 42             | 2       | 0       | 2       | 46      | 0       | Campioni/Promossi | COF Atomics/Mons Knights |
| Totale   | 4              | 0              | 1              | 5              | 192            | 42             | 2       | 0       | 2       | 46      | 0       |                   |                          |

Fonti: Enciclopedia del Football - A cura di Roberto Mezzetti

### Tornei internazionali

#### European Football League (dal 2014)
| Stagione | regular season | regular season | regular season | regular season | regular season | regular season | playoff | playoff | playoff | playoff | playoff | playoff   | playoff    |
|          | Vin            | Par            | Per            | Tot            | PF             | PS             | Vin     | Per     | Tot     | PF      | PS      | risultato | avversaria |
| -------- | -------------- | -------------- | -------------- | -------------- | -------------- | -------------- | ------- | ------- | ------- | ------- | ------- | --------- | ---------- |
| 2018     | 0              | 0              | 2              | 2              | 0              | 111            | -       | -       | -       | -       | -       | -         | -          |
| Totale   | 0              | 0              | 2              | 2              | 0              | 111            | -       | -       | -       | -       | -       |           |            |

Fonti: Sito Eurobowl.info Archiviato il 19 ottobre 2017 in Internet Archive.

#### EFAF Atlantic Cup
| Stagione | regular season | regular season | regular season | regular season | regular season | regular season | playoff | playoff | playoff | playoff | playoff | playoff     | playoff                 |
|          | Vin            | Par            | Per            | Tot            | PF             | PS             | Vin     | Per     | Tot     | PF      | PS      | risultato   | avversaria              |
| -------- | -------------- | -------------- | -------------- | -------------- | -------------- | -------------- | ------- | ------- | ------- | ------- | ------- | ----------- | ----------------------- |
| 2011     | -              | -              | -              | -              | -              | -              | 1       | 1       | 2       | 36      | 26      | Terzo posto | Dudelange Dragons       |
| 2012     | -              | -              | -              | -              | -              | -              | 1       | 1       | 2       | 30      | 12      | Finale      | Lelystad Commanders     |
| 2013     | -              | -              | -              | -              | -              | -              | 1       | 1       | 2       | 17      | 12      | Terzo posto | Amersfoort Untouchables |
| 2014     | -              | -              | -              | -              | -              | -              | 2       | 0       | 2       | 33      | 21      | Campioni    | Hilversum Hurricanes    |
| Totale   | -              | -              | -              | -              | -              | -              | 5       | 3       | 8       | 116     | 71      |             |                         |

Fonti: Sito Eurobowl.info Archiviato il 19 ottobre 2017 in Internet Archive.

## Riepilogo fasi finali disputate
| Anno             | Luogo       | Evento              | Fase del torneo      | Incontro                                  | Risultato |
| 26 giugno 2011   | Lussemburgo | EFAF Atlantic Cup   | Finale 3º - 4º posto | Brussels Tigers - Dudelange Dragons       | 30 - 14   |
| 24 giugno 2012   | Lelystad    | EFAF Atlantic Cup   | Finale               | Lelystad Commanders - Brussels Tigers     | 12 - 0    |
| 30 giugno 2013   | Tallaght    | EFAF Atlantic Cup   | Finale 3º - 4º posto | Brussels Tigers - Amersfoort Untouchables | 7 - 0     |
| 29 giugno 2014   | Izegem      | BFL                 | Belgian Bowl         | Brussels Tigers - Ghent Gators            | 0 - 38    |
| 7 settembre 2014 | Bruxelles   | EFAF Atlantic Cup   | Finale               | Brussels Tigers - Hilversum Hurricanes    | 9 - 7     |
| 27 giugno 2015   | Belsele     | BAFL                | Belgian Bowl         | Brussels Black Angels - Brussels Tigers   | 13 - 8    |
| 12 giugno 2016   | Evere       | BAFL                | Semifinale           | Brussels Tigers - Ostend Pirates          | 34 - 36   |
| 25 giugno 2017   | Andenne     | LFFA Division III   | Spareggio promozione | Brussels Tigers B - Mons Knights          | 8 - 0     |
| 1º luglio 2017   | Beringen    | BAFL Elite Division | Belgian Bowl         | Brussels Black Angels - Brussels Tigers   | 27 - 20   |
| 17 giugno 2018   |             | BAFL Elite Division | Semifinale           | Limburg Shotguns - Brussels Tigers        | 35 - 16   |
| 13 novembre 2021 |             | BAFL Elite Division | Semifinale           | Limburg Shotguns - Brussels Tigers        | 14 - 0    |

## Palmarès
- 3 Belgian Bowl (2002, 2012, 2013)
- 1 LFFA Division III (2017)
- 1 EFAF Atlantic Cup (2014)

wikiname: itwiki

title: Brussels Tigers

in_language: it

wikitext:
{{Squadra di football americano

|nome = Brussels Tigers
|colore_bg = 000000
|colore_testo = FFFF00
|campione d'europa =
|detentore campionato nazionale =
|cat = BEL
|nomestemma =
|dimensionestemma =
|soprannomi =

|città = [[Evere]]
|nazione = {{BEL}}
|confederazione = [[IFAF Europe]]
|bandiera =
|federazione = Belgian American Football League
|categoria = Ligue Francophone de Football Américain de Belgique
|rifondazione =
|storia =
|presidente =
|allenatore =

|colori = [[Azzurro]] - [[Nero]] - [[Rosa (colore)|Rosa]]
|simboli =
|inno =
|autore =

|impiantogioco =
|capienza =
|immagineimpianto =

|sede =

|titoli_nazionali = 3
|playoff_disputati =
|titolo_efaf_atlantic = 1
|titolo_lffa_3 = 1
|top20 =

|divise =

| h_pattern_la =
| h_pattern_b =_af_numbersonwhite
| h_pattern_ra =
| h_pattern_p =
| h_pattern_s =_af
| h_helmet =800000
| h_leftarm =FFFFFF
| h_body =800000
| h_rightarm =FFFFFF
| h_pants =ffffff
| h_socks =ffffff

| a_pattern_la =
| a_pattern_b =_af_whitenumbers
| a_pattern_ra =
| a_pattern_p =
| a_pattern_s =_af
| a_helmet =800000
| a_leftarm =800000
| a_body =800000
| a_rightarm =800000
| a_pants =ffffff
| a_socks =ffffff
}}
{{S|squadre di football americano belghe}}

I '''Brussels Tigers''' sono una squadra di [[football americano]] di [[Evere]], nell'[[area metropolitana di Bruxelles]], in [[Belgio]].

Fondati nel [[1998]], hanno conquistato per 3 volte il ''Belgian Bowl'' e 1 volta la [[EFAF Atlantic Cup]].

==Dettaglio stagioni==
===Campionato===
====BFL/BAFL/BAFL Elite====
{| class="wikitable" style="text-align: center;" align=center style="font-size: 95%;"
!width=60|Stagione
!colspan="6"|''regular season''
!colspan="7"|''playoff''
|-
! !!width=30|Vin!!width=30|Par!!width=30|Per!!width=30|Tot!!width=30|PF!!width=30|PS!!width=30|Vin!!width=30|Per!!width=30|Tot!!width=30|PF!!width=30|PS!!risultato!! avversaria
|- align=center
|[[Belgian Football League 2014|2014]]||5||0||0||5||212||26||1||1||2||7||41||Belgian Bowl||[[Ghent Gators]]
|- align=center
|[[Belgian American Football League 2015|2015]]||5||0||1||6||162||32||1||1||2||64||27||Belgian Bowl||[[Brussels Black Angels]]
|- align=center
|[[Belgian American Football League 2016|2016]]||6||0||0||6||250||50||0||1||1||34||36||Semifinale||[[Ostend Pirates]]
|- align=center
|[[BAFL Elite Division 2017|2017]]||6||0||1||7||311||41||1||1||2||78||27||Belgian Bowl||[[Brussels Black Angels]]
|- align=center
|[[BAFL Elite Division 2018|2018]]||5||0||2||7||237||111||0||1||1||16||35||Semifinale||[[Limburg Shotguns]]
|- align=center
|[[BAFL Elite Division 2019|2019]]||3||0||4||7||93||132||-||-||-||-||-||-||-
|- align=center
|[[BAFL Elite Division 2020|2020]]<ref>Campionato interrotto.</ref>||0||0||0||0||0||0||-||-||-||-||-||-||-
|- align=center
|[[BAFL Elite Division 2021|2021]]||1||0||3||4||57||117||0||1||1||0||14||Semifinale||[[Limburg Shotguns]]
|- style="border-top-style:double"
!Totale||31||0||11||42||1322||509||3||6||9||199||180|| ||
|}
''Fonti: [http://www.warriorsbologna.it/Enciclopedia/ Enciclopedia del Football] - A cura di Roberto Mezzetti''

====LFFA DIII====
{| class="wikitable" style="text-align: center;" align=center style="font-size: 95%;"
!width=60|Stagione
!colspan="6"|''regular season''
!colspan="7"|''playoff''
|-
! !!width=30|Vin!!width=30|Par!!width=30|Per!!width=30|Tot!!width=30|PF!!width=30|PS!!width=30|Vin!!width=30|Per!!width=30|Tot!!width=30|PF!!width=30|PS!!risultato!! avversaria
|- align=center
|[[LFFA Division III 2017|2017]]<ref>Seconda squadra.</ref>||4||0||1||5||192||42||2||0||2||46||0||'''Campioni/Promossi'''||[[COF Atomics]]/[[Mons Knights]]
|- style="border-top-style:double"
!Totale||4||0||1||5||192||42||2||0||2||46||0|| ||
|}
''Fonti: [http://www.warriorsbologna.it/Enciclopedia/ Enciclopedia del Football] - A cura di Roberto Mezzetti''

===Tornei internazionali===
====European Football League (dal 2014)====
{| class="wikitable" style="text-align: center;" align=center style="font-size: 95%;"
!width=60|Stagione
!colspan="6"|''regular season''
!colspan="7"|''playoff''
|-
! !!width=30|Vin!!width=30|Par!!width=30|Per!!width=30|Tot!!width=30|PF!!width=30|PS!!width=30|Vin!!width=30|Per!!width=30|Tot!!width=30|PF!!width=30|PS!!risultato!! avversaria
|- align=center
|[[European Football League 2018|2018]]||0||0||2||2||0||111||-||-||-||-||-||-||-
|- style="border-top-style:double"
!Totale||0||0||2||2||0||111||-||-||-||-||-|| ||
|}
''Fonti: [http://eurobowl.efaf.info/index.php?Inhalt=spielplan&Liga=EFAF&Archiv=2008 Sito Eurobowl.info] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20171019004443/http://eurobowl.efaf.info/index.php?Inhalt=spielplan&Liga=EFAF&Archiv=2008 |date=19 ottobre 2017 }}''

====EFAF Atlantic Cup====
{| class="wikitable" style="text-align: center;" align=center style="font-size: 95%;"
!width=60|Stagione
!colspan="6"|''regular season''
!colspan="7"|''playoff''
|-
! !!width=30|Vin!!width=30|Par!!width=30|Per!!width=30|Tot!!width=30|PF!!width=30|PS!!width=30|Vin!!width=30|Per!!width=30|Tot!!width=30|PF!!width=30|PS!!risultato!! avversaria
|- align=center
|[[EFAF Atlantic Cup 2011|2011]]||-||-||-||-||-||-||1||1||2||36||26||Terzo posto||[[Dudelange Steelers|Dudelange Dragons]]
|- align=center
|[[EFAF Atlantic Cup 2012|2012]]||-||-||-||-||-||-||1||1||2||30||12||Finale||[[Lelystad Commanders]]
|- align=center
|[[EFAF Atlantic Cup 2013|2013]]||-||-||-||-||-||-||1||1||2||17||12||Terzo posto||[[Amersfoort Untouchables]]
|- align=center
|[[EFAF Atlantic Cup 2014|2014]]||-||-||-||-||-||-||2||0||2||33||21||'''Campioni'''||[[Hilversum Hurricanes]]
|- style="border-top-style:double"
!Totale||-||-||-||-||-||-||5||3||8||116||71|| ||
|}
''Fonti: [http://eurobowl.efaf.info/index.php?Inhalt=spielplan&Liga=EFAF&Archiv=2008 Sito Eurobowl.info] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20171019004443/http://eurobowl.efaf.info/index.php?Inhalt=spielplan&Liga=EFAF&Archiv=2008 |date=19 ottobre 2017 }}''
== Riepilogo fasi finali disputate ==
{| border=0 cellspacing=0 cellpadding=3 style="border: 1px solid #aaaaaa;"
|- bgcolor=#ccccff
| style="border-bottom: 1px solid #aaaaaa;" | '''Anno'''
| style="border-bottom: 1px solid #aaaaaa;" | '''Luogo'''
| style="border-bottom: 1px solid #aaaaaa;" | '''Evento'''
| style="border-bottom: 1px solid #aaaaaa;" | '''Fase del torneo'''
| style="border-bottom: 1px solid #aaaaaa;" | '''Incontro'''
| style="border-bottom: 1px solid #aaaaaa;" | '''Risultato'''
|- bgcolor=#ffffff
| 26 giugno 2011
| [[Lussemburgo (città)|Lussemburgo]]
| EFAF Atlantic Cup
| Finale 3º - 4º posto
| '''Brussels Tigers''' - [[Dudelange Steelers|Dudelange Dragons]]
| 30 - 14
|- bgcolor=#edf3fe
| 24 giugno 2012
| [[Lelystad]]
| EFAF Atlantic Cup
| Finale
| '''[[Lelystad Commanders]]''' - Brussels Tigers
| 12 - 0
|- bgcolor=#ffffff
| 30 giugno 2013
| [[Tallaght]]
| EFAF Atlantic Cup
| Finale 3º - 4º posto
| '''Brussels Tigers''' - [[Amersfoort Untouchables]]
| 7 - 0
|- bgcolor=#edf3fe
| 29 giugno 2014
| [[Izegem]]
| BFL
| Belgian Bowl
| Brussels Tigers - '''[[Ghent Gators]]'''
| 0 - 38
|- bgcolor=#ffffff
| 7 settembre 2014
| [[Bruxelles]]
| EFAF Atlantic Cup
| Finale
| '''Brussels Tigers''' - [[Hilversum Hurricanes]]
| 9 - 7
|- bgcolor=#edf3fe
| 27 giugno 2015
| [[Sint-Niklaas|Belsele]]
| BAFL
| Belgian Bowl
| '''[[Brussels Black Angels]]''' - Brussels Tigers
| 13 - 8
|- bgcolor=#ffffff
| 12 giugno 2016
| [[Evere]]
| BAFL
| Semifinale
| Brussels Tigers - '''[[Ostend Pirates]]'''
| 34 - 36
|- bgcolor=#edf3fe
| 25 giugno 2017
| [[Andenne]]
| LFFA Division III
| Spareggio promozione
| '''Brussels Tigers B''' - [[Mons Knights]]
| 8 - 0
|- bgcolor=#ffffff
| 1º luglio 2017
| [[Beringen (Belgio)|Beringen]]
| BAFL Elite Division
| Belgian Bowl
| '''[[Brussels Black Angels]]''' - Brussels Tigers
| 27 - 20
|- bgcolor=#edf3fe
| 17 giugno 2018
|
| BAFL Elite Division
| Semifinale
| '''[[Limburg Shotguns]]''' - Brussels Tigers
| 35 - 16
|- bgcolor=#ffffff
| 13 novembre 2021
|
| BAFL Elite Division
| Semifinale
| '''[[Limburg Shotguns]]''' - Brussels Tigers
| 14 - 0
|}

==Palmarès==
* 3 '''Belgian Bowl''' (2002, 2012, 2013)
* 1 '''LFFA Division III''' (2017)
* 1 '''[[EFAF Atlantic Cup]]''' (2014)

==Note==
<references/>

==Collegamenti esterni==
* {{Collegamenti esterni}}

{{Football Brussels Tigers storico}}
{{Vincitori Campionato belga di football americano}}
{{Club vincitori della EFAF/GFLI/Atlantic Cup}}
{{EFAF Atlantic Cup}}
{{portale|Belgio|sport}}

[[Categoria:Brussels Tigers| ]]

title: Segni distintivi

Colori sociali: Azzurro - Nero - Rosa

title: Dati societari

Città: Evere

Paese: Belgio

Confederazione: IFAF Europe

Federazione: Belgian American Football League

title: Palmarès


text:
# آتشفشان روتا
آتشفشان روتا (به اسپانیایی: Rota) که با نام اوروتا (به اسپانیایی: Orota) نیز شناخته می‌شود آتشفشانی چینه‌ای به ارتفاع ۸۳۲ متر واقع در نیکاراگوآ در آمریکای مرکزی است.

## مشخصات
روتا آتشفشانی کم‌ارتفاع و پوشیده از جنگل است که در منطقه‌ای در بین آتشفشان‌های سرو نگرو و مجموعه آتشفشانی تلیکا در رشته‌کوه‌های مرکزی مارابیوس واقع شده است. این آتشفشان که شکل‌گیریش به دورهٔ هولوسن می‌رسد دارای دهانه‌ای به قطر ۱ کیلومتر است که دیوارهٔ آن در بخش جنوبی دهانه کمترین ارتفاع را دارد.

## تاریخچه فعالیت‌های آتشفشانی
تاریخ آخرین آتشفشانی روتا نامشخص است و پژوهشگرانی همچون ویلیامز و مک‌برنی (۱۹۶۵) اعتقاد دارند که این آتشفشان برای چندین سده آرام بوده است. با وجود این لرزه‌هایی در سال‌های ۱۹۸۶، ۱۹۸۹ و ۱۹۹۲ در این منطقه روی داد.

wikiname: fawiki

title: آتشفشان روتا

in_language: fa

wikitext:
{{دادان کوه
| نام               = روتا
| نام دیگر          = اوروتا
| تصویر             = Rota volcano.jpg
| اندازه تصویر      = 280 پیکسل
| توضیح تصویر       = نمایی از آتشفشان روتا
| عنوان تصویر       = نمایی از آتشفشان روتا
| ارتفاع            = ۸۳۲ متر
| مکان              = [[نیکاراگوآ]]، [[آمریکای مرکزی]]
| رشته‌کوه           =
| برآمدگی نسبی      =
| مختصات             = {{coord|12|33|N|86|45|W|type:mountain|display=inline,title}}
| نقشه توپوگرافیک   =
| گونه              = [[آتشفشان چینه‌ای]]
| سن                = [[هولوسن]]
| واپسین فوران      = نامعلوم
| نخستین صعود       =
| مسیر              =
| مکان آغاز صعود    =
| زمان رسیدن به قله =
| Grid_ref_UK =
 | Grid_ref_Ireland =
| فهرست‌بندی         =
| ترجمه             =
| زبان              =
| تلفظ              =
| پانویس            =
}}

'''آتشفشان روتا''' {{به اسپانیایی|Rota}} که با نام '''اوروتا''' {{به اسپانیایی|Orota}} نیز شناخته می‌شود [[آتشفشان چینه‌ای|آتشفشانی چینه‌ای]] به ارتفاع ۸۳۲ متر واقع در [[نیکاراگوآ]] در [[آمریکای مرکزی]] است.<ref name="گلوبال ولکانیسم">{{یادکرد وب| نشانی =http://www.volcano.si.edu/world/volcano.cfm?vnum=1404-06-| عنوان =Rota| تاریخ بازدید =۱ سپتامبر ۲۰۱۲| ناشر =Global Volcanism Program - Smithsonian Institution| archive-date =۲۰ فوریه ۲۰۱۳| archive-url =https://web.archive.org/web/20130220104528/http://www.volcano.si.edu/world/volcano.cfm?vnum=1404-06-| dead-url =yes}}</ref>

== مشخصات ==
روتا آتشفشانی کم‌ارتفاع و پوشیده از جنگل است که در منطقه‌ای در بین آتشفشان‌های [[سرو نگرو]] و مجموعه آتشفشانی [[آتشفشان تلیکا|تلیکا]] در رشته‌کوه‌های مرکزی [[مارابیوس]] واقع شده است. این آتشفشان که شکل‌گیریش به دورهٔ [[هولوسن]] می‌رسد دارای [[دهانه آتشفشانی|دهانه‌ای]] به قطر ۱ کیلومتر است که دیوارهٔ آن در بخش جنوبی دهانه کمترین ارتفاع را دارد.<ref name="گلوبال ولکانیسم"/>

== تاریخچه فعالیت‌های آتشفشانی ==
تاریخ آخرین آتشفشانی روتا نامشخص است و پژوهشگرانی همچون ویلیامز و مک‌برنی (۱۹۶۵) اعتقاد دارند که این آتشفشان برای چندین سده آرام بوده است. با وجود این لرزه‌هایی در سال‌های ۱۹۸۶، ۱۹۸۹ و ۱۹۹۲ در این منطقه روی داد.<ref name="گلوبال ولکانیسم"/>

== منابع ==
{{پانویس|چپ‌چین=بله}}

{{کوه-خرد}}

{{ترتیب‌پیش‌فرض:روتا، آتشفشان}}

[[رده:آتشفشان‌های چینه‌ای]]
[[رده:آتشفشان‌های چینه‌ای نیکاراگوئه]]
[[رده:آتشفشان‌های نیکاراگوئه]]
[[رده:کوه‌های نیکاراگوئه]]

title: مرتفع‌ترین نقطه

ارتفاع: ۸۳۲ متر

مختصات: ۱۲°۳۳′ شمالی ۸۶°۴۵′ غربی / ۱۲٫۵۵۰°شمالی ۸۶٫۷۵۰°غربی

title: جغرافیا

موقعیت: نیکاراگوآ، آمریکای مرکزی

title: زمین‌شناسی

سن صخره: هولوسن


text:
# خورخي غيريرو
خورخي غيريرو (بالإسبانية: Jorge Guerrero Ortiz) هو مدرب كرة قدم ولاعب كرة قدم باراغواياني، ولد في 17 أكتوبر 1988 في باراغواي.

## وصلات خارجية
- خورخي غيريرو على موقع قاعدة بيانات كرة القدم.إي يو (الإنجليزية)
- خورخي غيريرو على موقع Soccerway.com (الإنجليزية)

wikiname: arwiki

title: خورخي غيريرو

in_language: ar

wikitext:
{{لا مصدر|تاريخ =سبتمبر 2023}}
{{يتيمة|تاريخ=نوفمبر 2019}}
{{صندوق معلومات سيرة كرة قدم}}
'''خورخي غيريرو''' {{إسبانية|Jorge Guerrero Ortiz}} هو [[مدرب كرة قدم]] و[[لاعب كرة قدم]] [[باراغواي|باراغواياني]]، ولد في [[17 أكتوبر]] [[1988]] في [[باراغواي]].

== مراجع ==
{{مراجع}}

== وصلات خارجية ==
* {{روابط رياضية}}
{{شريط بوابات|أعلام|باراغواي|كرة القدم}}
{{بذرة لاعب كرة قدم باراغواياني}}

[[تصنيف:رياضيون رجال بارغوايانيون في القرن 21]]
[[تصنيف:لاعبو كرة قدم رجالية مغتربون في تشيلي]]
[[تصنيف:لاعبو كرة قدم غير مصنفون حسب المركز]]
[[تصنيف:لاعبو الدوري التشيلي لكرة القدم الدرجة الثانية]]
[[تصنيف:لاعبو كرة قدم باراغوايانيون]]
[[تصنيف:لاعبو كرة قدم باراغوايانيون مغتربون]]
[[تصنيف:لاعبو كرة قدم مغتربون في تشيلي]]
[[تصنيف:مواليد 1988]]
[[تصنيف:لاعبو بويرتو مونت]]

title: معلومات شخصية

الميلاد: 17 أكتوبر 1988 (37 سنة) · باراغواي

مواطنة: باراغواي

مركز اللعب: لاعب وسط

معلومات شخصية: تعديل مصدري - تعديل


text:
# Пінна сепарація
Пінна сепарація — процес збагачення корисних копалин, який полягає у розділенні частинок мінералів при їх проходженні зверху вниз крізь шар рухомої піни, утвореної на поверхні аерованої рідини. Розділення мінералів при пінній сепарації засноване на відмінності в швидкостях проходження їх частинок через піну, що обумовлене головним чином неоднаковими властивостями поверхні частинок. За таким принципом найефективніше розділяються мінерали, розміри зерен яких майже на порядок перевищують розміри, оптимальні для пінної флотації.

## Історія впровадження
Доцільність подачі збагачуваного матеріалу на піну була обґрунтована професором В. А. Маліновським в 1961 р. на основі майже дворічних досліджень по збагаченню свинцево-цинкових та інших руд.
З 1961 р., коли в доповідях АН СРСР були вперше сформульовані основні положення нового методу, названого пінною сепарацією, опублікований цілий ряд численних робіт, присвячених вивченню кінетики і механізму пінної сепарації, її технологічних особливостей, а також застосуванню пінної сепарації для збагачення різного виду мінеральної сировини, конструюванню машин пінної сепарації та їх вдосконаленню.
Розвитку процесу пінної сепарації і його швидкому впровадженню в промисловість неабиякою мірою сприяли дослідно-конструкторські роботи по флотації фосфоритів Щигровського та Єгор'євського родовищ, проведені у ДІГХС, а потім в Держгорхімпроекті. Вже до 1965 р. було сконструйовано і виготовлено декілька спеціальних лабораторних і промислових машин, випробуваних в напівпромислових і промислових умовах.
До кінця 1974 р. на підприємствах хімічної промисловості, кольоровій і чорній металургії новим методом було перероблено близько 8 млн т фосфоритових, калійних, алмазовмісних, золотоносних, марганцевих, олов'яних та інших руд при покращених техніко-економічних показниках. Так, застосування пінної сепарації для збагачення окиснених цинкових руд дозволило знизити вміст цинку у відвальному продукті до 1,69 % (замість 8,5 % — при флотації) при одночасному підвищенні його виходу. Промислові випробування пінної сепарації в молібденовому циклі збагачувальної фабрики Тирниаузського комбінату показали хорошу селективність процесу — вміст сульфідного молібдену в чорновому концентраті сепарації більш, ніж в 2 рази вище, ніж вміст його в пінному продукті чорнової флотації. При цьому 6 камер машини ФПС-16 із загальним об'ємом 14,4 м3 замінили 16 камер М-6А із загальним об'ємом 44,8 м3, встановлених на секції збагачувальної фабрики.
Для збагачення нефелінового концентрату пінною сепарацією на АНОФ-2, що переробляє нефелінові руди Хібінського родовища, дозволило підвищити в ньому зміст глинозему, що забезпечило випуск кондиційного концентрату. Випробування пінної сепарації на вкраплених мідних і мідно-цинкових рудах уральських родовищ показали, що застосування пінної сепарації в голові процесу з метою виділення відвальних хвостів при загрубленні помелу дозволяє після першої стадії подрібнення виділити від 30 до 60 % відвальних хвостів і підвищити продуктивність секцій мінімум на 15-30 %, а у поєднанні з розробленим режимом селекції концентрату пінної сепарації істотно підвищити показники збагачення.
На Алмаликському гірничо-металургійному комбінаті 4-камерна машина пінної сепарації ФП6,3, яка встановлена в операції міжциклової колективної свинцево-цинкової флотації, порівнювалася з паралельно працюючою 12-камерною механічною машиною флотації ФМ 3,2. Вилучення свинцю та цинку в машині ФП відповідно на 4,11 і 7,08 % вище, ніж в еталонній. При рівних значеннях продуктивності і вилученні витрата електроенергії на 1 т вихідного живлення в машині ФП в 2 рази менше, ніж в еталонній. Об'єм і площа будівлі у разі установки ФП скорочується в 2 рази. На збагачувальній фабриці Березовської копальні при сепарації золото- та серебровмісних руд на машині ФПС-16 середні показники збагачення виявилися вищими, ніж при збагаченні флотацією — технологічне вилучення золота зросло на 2 %, якість кінцевого концентрату на 20 г/т при зниженні втрат металу з хвостами фабрики від 0,5 до 0,3 г/т. Застосування пінної сепарації при збагаченні мусковітових руд дозволило отримати концентрат із змістом близько 100 % при вилученні 95,8 %.
У 1980-90-і роки пінна сепарація отримала свій подальший розвиток. Н. В. Матвієнко розглядає пінну сепарацію, що забезпечує збільшення швидкості розділення флотації частинок на порядок і більш, в порівнянні з пінною флотацією, як метод інтенсифікації останньої. Метод пінної сепарації дає можливість значно інтенсифікувати процес флотації за рахунок збільшення її швидкості на порядок і більш. Висока швидкість розділення в машинах пінної сепарації забезпечується подачею згущеної пульпи, обробленої реагентами, на шар підготовленої піни, тобто при надлишку поверхні рідина-газ і, як наслідок, швидкій адсорбції твердих частинок в піні, а також завдяки відсутності руйнування флотокомплексів під дією динамічних сил.

## Переваги пінної сепарації
У порівнянні із звичайною пінною флотацією пінна сепарація володіє ря-дом переваг:
- – можливість вилучення з пульп грубозернистих гідрофобних частинок. Максимальна крупність флотованих при пінній сепарації зерен у 5 – 7 разів бі-льше, ніж при пінній флотації;
- – різке скорочення часу флотаційного розділення гідрофобних і гідрофільних частинок, що визначає більшу продуктивність машин пінної сепарації і дозволяє запобігти протіканню деяких небажаних реакцій в пульпі під час флотації;
- – відсутність необхідності зважування частинок в пульпі, що значно скорочує енерговитрати у порівнянні з пінною флотацією і зменшує стирання зе-рен крихких мінералів;
- – можливість вилучення гідрофобних частинок при будь-якій розрідженості пульпи (від R = 1 до R = 100 м3/т і більше).

## Сучасний стан
На поліметаличних баритовмісних і свинцево-цинкових рудах проведені випробування машини ФП-40 для флотації відповідно бариту і цинкових мінералів. Відмічено приріст вилучення корисних компонентів в готовий концентрат. Аналіз показав, що машина ФП-40 в порівнянні з ФМ 6,3 ефективніше флотує частинки мінералів крупністю мінус 74 мкм. На одній із золотовилучальних фабрик машину ФП-80 протягом тривалого часу випробовували на хвостах сорбції. Машина дозволила додатково вилучити 1,4 % золота і 1,9 % срібла від руди, при цьому з вищою швидкістю флотують тонкі частинки — вилучення срібла від операції з класу мінус 74 мкм вище, ніж на пневмомеханічних машинах ФПМ — ГМ 01.2.
Інститутом «Якутніпроалмаз» розроблена і упроваджена на збагачувальній фабриці АК «Алмази Росії — Саха» технологія і апаратура для пінної сепарації і грубозернистої флотації алмазовмісних руд. Технологія може бути використана при збагаченні руд кольорових, чорних і рідкісних металів, нерудної сировини і вугілля. Перевагами технології є висока швидкість флотації, стабільна підтримка технологічних показників, висока надійність використовуваного устаткування, розширення діапазону крупності збагачуваного матеріалу, підвищене вилучення частинок корисного компоненту.
Машини і спосіб пінної сепарації, розроблені в колишньому СРСР, запатентовані в 12 країнах, зокрема у Великій Британії, Бельгії, США, Франції, ФРН та ін. Проте, не зважаючи на очевидні переваги, пінна сепарація ще не зайняла належне місце у ряді інших методів збагачення. В першу чергу це обумовлено недостатнім врахуванням специфічних особливостей процесу і його механізму при конструюванні апаратів для його здійснення.
Розробка нових машин пінної сепарації, зокрема, машина з циліндровою камерою, (автор Іоффе В. М.) дозволяє значно підвищити вилучення корисного компоненту в концентрат. Заслуговують уваги нові розробки Злобина М. Н. (Росія) в області пінної сепарації. Зокрема, ним запатентований спосіб пінної сепарації, що дозволяє підвищити технологічні показники процесу за рахунок поліпшення умов для формування флотокомплексів з підвищеною несучою здатністю. Для цього кондиціонування вихідної сировини проводиться у присутності маслоподібних реагентів шляхом введення в пульпу піноутворювача і газу у вигляді тонкодисперсних бульбашок.
Пінна сепарація знаходить застосування при збагаченні різних корисних копалин (сильвіну, фосфориту, марганцевих і сульфідних мінералів та ін.). З урахуванням зазначених особливостей пінну сепарацію доцільно застосовувати при збагаченні крупнозернистих матеріалів, в міжцикловій флотації, при збагаченні дуже розведених або дуже густих пульп, для отримання грубих концентратів.

### Вітчизняні розробки
В Україні дослідження по застосуванню пінної сепарації для збагачення мінеральної сировини ведуться з початку 1970-х років в науково-дослідному і проектному інституті по збагаченню і агломерації руд чорних металів «Механобрчормет» (тепер ВАТ «НДПІ "Механобрчормет"»). Розроблена технологія пінної сепарації марганцевих шламів, створені апарати для кондиціонування концентрованих пульп, модернізована машина пінної сепарації ФПС-16, що дозволило підвищити якість концентрату на 3-5 % і понизити вміст марганцю в хвостах на 2 %. Розроблена машина пінної сепарації каскадного типу забезпечила збільшення вилучення марганцю в концентрат на 28-39 % проти машини ФП-16 при одночасному підвищенні масової частки марганцю на 2,5-4,0 %.
Технологія пінної сепарації упроваджена на Марганецькому і Орджонікидзевському ГЗК в 1980-і роки. Дослідження пінної сепарації сульфідних руд Житомирської області показали доцільність її використання для отримання чорнового мідно-нікелевого концентрату при вилученні міді і нікелю, відповідно до 91 і 94 %. При збагаченні фосфоритів Волинської області застосування пінної сепарації забезпечує підвищення вилучення оксиду фосфору на 5 % в порівнянні із звичайною флотацією.
За наслідками досліджень, виконаних в 2000—2003 роках, процес пінної сепарації рекомендований в розробленій для збагачення окислених залізистих кварцитів Кривбасу при комбінованій флотаційно-магнітній схемі збагачення із стадіальним вилученням концентрату. Показано, що в першій стадії пінною сепарацією можна виділити близько 30 % концентрату з масовою часткою заліза 64,5 % при його вилученні на рівні 52-53 %. Це дозволяє значно скоротити фронт подрібнення другої стадії і зменшити переподрібнення розкритих рудних мінералів.

wikiname: ukwiki

title: Пінна сепарація

in_language: uk

wikitext:
[[Файл: Пінна_флотація.JPG|thumb|300px|right|]]
[[Файл:Флотаційна піна1.JPG|thumb|300px|right|[[Флотаційна піна]]]]

'''Пінна сепарація''' — процес [[збагачення корисних копалин]], який полягає у розділенні частинок [[мінерал]]ів при їх проходженні зверху вниз крізь шар рухомої піни, утвореної на поверхні аерованої рідини. Розділення мінералів при пінній сепарації засноване на відмінності в швидкостях проходження їх частинок через піну, що обумовлене головним чином неоднаковими властивостями поверхні частинок. За таким принципом найефективніше розділяються мінерали, розміри зерен яких майже на порядок перевищують розміри, оптимальні для пінної [[флотація|флотації]].

== Історія впровадження ==

Доцільність подачі збагачуваного матеріалу на піну була обґрунтована професором В. А. Маліновським в [[1961]] р. на основі майже дворічних досліджень по збагаченню свинцево-цинкових та інших [[руда (копалини)|руд]].

З 1961 р., коли в доповідях [[АН СРСР]] були вперше сформульовані основні положення нового методу, названого пінною сепарацією, опублікований цілий ряд численних робіт, присвячених вивченню кінетики і механізму пінної сепарації, її технологічних особливостей, а також застосуванню пінної сепарації для збагачення різного виду мінеральної сировини, конструюванню машин пінної сепарації та їх вдосконаленню.

Розвитку процесу пінної сепарації і його швидкому впровадженню в промисловість неабиякою мірою сприяли дослідно-конструкторські роботи по [[флотація|флотації]] [[фосфорити|фосфоритів]] Щигровського та Єгор'євського [[родовище|родовищ]], проведені у ДІГХС, а потім в Держгорхімпроекті. Вже до [[1965]] р. було сконструйовано і виготовлено декілька спеціальних лабораторних і промислових машин, випробуваних в напівпромислових і промислових умовах.

До кінця [[1974]] р. на підприємствах [[хімічна промисловість|хімічної промисловості]], кольоровій і чорній [[металургія|металургії]] новим методом було перероблено близько 8 млн т [[фосфоритові руди|фосфоритових]], [[калійні руди|калійних]], алмазовмісних, [[золотоносні руди|золотоносних]], [[марганцеві руди|марганцевих]], [[олов'яні руди|олов'яних]] та інших руд при покращених техніко-економічних показниках. Так, застосування пінної сепарації для збагачення окиснених цинкових руд дозволило знизити вміст [[цинк]]у у відвальному продукті до 1,69 % (замість 8,5 % — при флотації) при одночасному підвищенні його виходу. Промислові випробування пінної сепарації в молібденовому циклі [[збагачувальна фабрика|збагачувальної фабрики]] [[Тирниауз]]ського комбінату показали хорошу селективність процесу — вміст сульфідного молібдену в чорновому концентраті сепарації більш, ніж в 2 рази вище, ніж вміст його в пінному продукті чорнової флотації. При цьому 6 камер машини ФПС-16 із загальним об'ємом 14,4 м3 замінили 16 камер М-6А із загальним об'ємом 44,8 м3, встановлених на секції збагачувальної фабрики.

Для збагачення нефелінового концентрату пінною сепарацією на АНОФ-2, що переробляє [[нефелінові руди]] [[Хібінське родовище|Хібінського родовища]], дозволило підвищити в ньому зміст [[глинозем]]у, що забезпечило випуск кондиційного концентрату. Випробування пінної сепарації на вкраплених [[мідні руди|мідних]] і мідно-цинкових рудах уральських родовищ показали, що застосування пінної сепарації в голові процесу з метою виділення відвальних хвостів при загрубленні помелу дозволяє після першої стадії подрібнення виділити від 30 до 60 % [[відвал]]ьних [[хвости збагачення|хвостів]] і підвищити продуктивність секцій мінімум на 15-30 %, а у поєднанні з розробленим режимом селекції концентрату пінної сепарації істотно підвищити показники збагачення.

На Алмаликському гірничо-металургійному комбінаті 4-камерна машина пінної сепарації ФП6,3, яка встановлена в операції міжциклової колективної свинцево-цинкової флотації, порівнювалася з паралельно працюючою 12-камерною механічною машиною флотації ФМ 3,2. Вилучення [[Pb|свинцю]] та [[Zn|цинку]] в машині ФП відповідно на 4,11 і 7,08 % вище, ніж в еталонній. При рівних значеннях продуктивності і вилученні витрата [[електроенергія|електроенергії]] на 1 т вихідного живлення в машині ФП в 2 рази менше, ніж в еталонній. Об'єм і площа будівлі у разі установки ФП скорочується в 2 рази. На збагачувальній фабриці [[Березовська копальня|Березовської копальні]] при сепарації золото- та серебровмісних руд на машині ФПС-16 середні показники збагачення виявилися вищими, ніж при збагаченні флотацією — технологічне вилучення [[золото|золота]] зросло на 2 %, якість кінцевого концентрату на 20 г/т при зниженні втрат металу з хвостами фабрики від 0,5 до 0,3 г/т. Застосування пінної сепарації при збагаченні [[мусковітові руди|мусковітових руд]] дозволило отримати концентрат із змістом близько 100 % при вилученні 95,8 %.

У 1980-90-і роки пінна сепарація отримала свій подальший розвиток. Н. В. Матвієнко розглядає пінну сепарацію, що забезпечує збільшення швидкості розділення флотації частинок на порядок і більш, в порівнянні з пінною флотацією, як метод інтенсифікації останньої. Метод пінної сепарації дає можливість значно інтенсифікувати процес флотації за рахунок збільшення її швидкості на порядок і більш. Висока швидкість розділення в машинах пінної сепарації забезпечується подачею згущеної [[Пульпа (техніка)|пульпи]], обробленої [[реагент]]ами, на шар підготовленої піни, тобто при надлишку поверхні [[рідина]]-[[газ]] і, як наслідок, швидкій [[адсорбція|адсорбції]] твердих частинок в піні, а також завдяки відсутності руйнування флотокомплексів під дією динамічних сил.

== Переваги пінної сепарації ==

У порівнянні із звичайною пінною флотацією пінна сепарація володіє ря-дом переваг:
* – можливість вилучення з пульп грубозернистих гідрофобних частинок. Максимальна крупність флотованих при пінній сепарації зерен у 5 – 7 разів бі-льше, ніж при пінній флотації;
* – різке скорочення часу флотаційного розділення гідрофобних і гідрофільних частинок, що визначає більшу продуктивність машин пінної сепарації і дозволяє запобігти протіканню деяких небажаних реакцій в пульпі під час флотації;
* – відсутність необхідності зважування частинок в пульпі, що значно скорочує енерговитрати у порівнянні з пінною флотацією і зменшує стирання зе-рен крихких мінералів;
* – можливість вилучення гідрофобних частинок при будь-якій розрідженості пульпи (від R = 1 до R = 100 м3/т і більше).

== Сучасний стан ==

На [[поліметалічні руди|поліметаличних]] баритовмісних і свинцево-цинкових рудах проведені випробування машини ФП-40 для флотації відповідно [[барит]]у і цинкових мінералів. Відмічено приріст вилучення корисних компонентів в готовий концентрат. Аналіз показав, що машина ФП-40 в порівнянні з ФМ 6,3 ефективніше флотує частинки мінералів крупністю мінус 74 мкм. На одній із золотовилучальних фабрик машину ФП-80 протягом тривалого часу випробовували на хвостах сорбції. Машина дозволила додатково вилучити 1,4 % золота і 1,9 % [[срібло|срібла]] від руди, при цьому з вищою швидкістю флотують тонкі частинки — вилучення срібла від операції з класу мінус 74 мкм вище, ніж на пневмомеханічних машинах ФПМ — ГМ 01.2.

Інститутом «[[Якутніпроалмаз]]» розроблена і упроваджена на збагачувальній фабриці АК «[[Алмази Росії — Саха]]» технологія і апаратура для пінної сепарації і грубозернистої флотації [[алмазовмісні руди|алмазовмісних руд]]. Технологія може бути використана при збагаченні руд кольорових, чорних і рідкісних металів, нерудної сировини і вугілля. Перевагами технології є висока швидкість флотації, стабільна підтримка технологічних показників, висока надійність використовуваного устаткування, розширення діапазону крупності збагачуваного матеріалу, підвищене вилучення частинок корисного компоненту.

Машини і спосіб пінної сепарації, розроблені в колишньому [[СРСР]], за[[патент]]овані в 12 країнах, зокрема у [[Велика Британія|Великій Британії]], [[Бельгія|Бельгії]], [[США]], [[Франція|Франції]], [[ФРН]] та ін. Проте, не зважаючи на очевидні переваги, пінна сепарація ще не зайняла належне місце у ряді інших методів збагачення. В першу чергу це обумовлено недостатнім врахуванням специфічних особливостей процесу і його механізму при конструюванні апаратів для його здійснення.

Розробка нових машин пінної сепарації, зокрема, машина з циліндровою камерою, (автор Іоффе В. М.) дозволяє значно підвищити вилучення корисного компоненту в концентрат. Заслуговують уваги нові розробки Злобина М. Н. ([[Росія]]) в області пінної сепарації. Зокрема, ним запатентований спосіб пінної сепарації, що дозволяє підвищити технологічні показники процесу за рахунок поліпшення умов для формування флотокомплексів з підвищеною несучою здатністю. Для цього кондиціонування вихідної сировини проводиться у присутності маслоподібних реагентів шляхом введення в пульпу піноутворювача і газу у вигляді тонкодисперсних бульбашок.

Пінна сепарація знаходить застосування при збагаченні різних корисних копалин ([[сильвін]]у, [[фосфорит]]у, марганцевих і сульфідних мінералів та ін.). З урахуванням зазначених особливостей пінну сепарацію доцільно застосовувати при збагаченні крупнозернистих матеріалів, в міжцикловій флотації, при збагаченні дуже розведених або дуже густих пульп, для отримання грубих [[концентрат]]ів.

=== Вітчизняні розробки ===

В Україні дослідження по застосуванню пінної сепарації для збагачення мінеральної сировини ведуться з початку 1970-х років в науково-дослідному і проектному інституті по збагаченню і агломерації руд чорних металів «[[Механобрчормет]]» (тепер ВАТ «НДПІ "Механобрчормет"»). Розроблена технологія пінної сепарації марганцевих шламів, створені апарати для кондиціонування концентрованих пульп, модернізована машина пінної сепарації ФПС-16, що дозволило підвищити якість концентрату на 3-5 % і понизити вміст марганцю в хвостах на 2 %. Розроблена машина пінної сепарації каскадного типу забезпечила збільшення вилучення марганцю в концентрат на 28-39 % проти машини ФП-16 при одночасному підвищенні масової частки [[Манган (елемент)|марганцю]] на 2,5-4,0 %.

Технологія пінної сепарації упроваджена на [[Марганецький ГЗК|Марганецькому]] і [[Орджонікидзевський ГЗК|Орджонікидзевському ГЗК]] в 1980-і роки. Дослідження пінної сепарації [[сульфідні руди|сульфідних руд]] [[Житомирська область|Житомирської області]] показали доцільність її використання для отримання чорнового мідно-нікелевого концентрату при вилученні [[мідь|міді]] і [[нікель|нікелю]], відповідно до 91 і 94 %. При збагаченні фосфоритів Волинської області застосування пінної сепарації забезпечує підвищення вилучення [[оксид фосфору(V)|оксиду фосфору]] на 5 % в порівнянні із звичайною флотацією.

За наслідками досліджень, виконаних в [[2000]]—[[2003]] роках, процес пінної сепарації рекомендований в розробленій для збагачення окислених залізистих кварцитів [[Криворізький залізорудний басейн|Кривбас]]у при комбінованій флотаційно-магнітній схемі збагачення із стадіальним вилученням концентрату. Показано, що в першій стадії пінною сепарацією можна виділити близько 30 % концентрату з масовою часткою [[залізо|заліза]] 64,5 % при його вилученні на рівні 52-53 %. Це дозволяє значно скоротити фронт подрібнення другої стадії і зменшити переподрібнення розкритих рудних мінералів.

== Див. також ==
* [[Пінна флотація]]
* [[Флотаційна машина пінної сепарації]]
* [[Дослідження збагачуваності корисних копалин пінною сепарацією]]

== Література ==

* {{МГЕ|nocat=1}}
* Малиновский В. А. Селективное извлечение гидрофобных и гидрофобизированных частиц и некоторых поверхностно-активных веществ пенной сепарацией. — ДАН СССР, 1961, т. 141, №2, с.420-423.
* Матвеенко Н. В. Кинетические основы интенсификации флотации. Цветные металлы, №11.-1986.-с.82-87.
* Совершенствование техники и технологии грубозернистой флотации. — Апатиты. — 1986. — с.
* Пенная сепарация и колонная флотация . Ю. Б. Рубинштейн, в.и. Мелик-Гайказян, Н. В. Матвеенко и др. — М. -Недра. −1989. — 304с.
* Использование процесса пенной сепарации при обогащении руд. Н. К. Воробьёв, Л. С. Воробьёва, В. П. Соколова и др.// Новые технологии и техника для переработки руд чёрных металлов. Сб. науч. трудов ин-та Механобрчермет. — Кривой Рог.- 1995. — с.128-138.
* Воробьёв Н. К., Соколова В. П. Разработка и испытание флотационно-магнитной схемы обогащения окисленных железистых кварцитов для КГОКОР с применением межцикловой пенной сепарации /. Новое в технологии, технике и переработке минерального сырья. Сб. науч. трудов ин-та Механобрчермет. Кривой Рог. — 2004 . — с. 5-12.
* ''[[Смирнов Валерій Олександрович|Смирнов В. О.]], [[Білецький Володимир Стефанович|Білецький В. С.]]'' Флотаційні методи збагачення корисних копалин. Донецьк: [[Східний видавничий дім]], НТШ-Донецьк — 2010. — 496 стор.

[[Категорія:Флотація]]
[[Категорія:Сепарація]]


text:
# 贝戈尼娅·费尔南德斯
贝戈尼娅·费尔南德斯（西班牙語：，1980年3月22日—），西班牙女子手球运动员。她曾代表西班牙国家队参加2012年夏季奥林匹克运动会手球比赛，获得一枚铜牌。

wikiname: zhwiki

title: 贝戈尼娅·费尔南德斯

in_language: zh

wikitext:
{{Infobox person/Wikidata | fetchwikidata=ALL | onlysourced=yes }}
'''贝戈尼娅·费尔南德斯'''（{{lang-es|Begoña Fernández}}，{{bd|1980年|3月22日||}}），[[西班牙]]女子[[手球]]运动员。她曾代表西班牙国家队参加[[2012年夏季奥林匹克运动会手球比赛]]，获得一枚铜牌。<ref>{{Cite web|title=Begona Fernandez Molinos|url=http://history.eurohandball.com/player/506654|work=European Handball Federation|access-date=2022-11-19}}</ref>

== 参考资料 ==
{{reflist}}

{{2012年夏季奥林匹克运动会女子手球比赛西班牙队阵容}}

{{Authority control}}
{{DEFAULTSORT:Fernández, Begoña}}
[[Category:西班牙女子手球运动员]]
[[Category:西班牙奥运手球运动员]]
[[Category:2012年夏季奧林匹克運動會手球運動員]]
[[Category:2012年夏季奧林匹克運動會獎牌得主]]
[[Category:奧林匹克運動會手球獎牌得主]]
[[Category:西班牙奧林匹克運動會銅牌得主]]
[[Category:2005年地中海运动会手球运动员]]
[[Category:2009年地中海运动会手球运动员]]
[[Category:西班牙地中海运动会金牌得主]]
[[Category:地中海运动会手球奖牌得主]]
{{Spain-sport-bio-stub}}

title: 贝戈尼娅·费尔南德斯

职业: 手球运动员

title: 西班牙队阵容 – 2012年夏季奥林匹克运动会女子手球比赛 – 铜牌

西班牙


text:
# Jorge Olaechea
	Jorge Andrés Olaechea Quijandría (Lima, 27 de agosto de 1956) é um ex-futebolista peruano. Ele competiu na Copa do Mundo FIFA de 1982, sediada na Espanha, na qual a seleção de seu país terminou na 20º colocação dentre os 24 participantes.

wikiname: ptwiki

title: Jorge Olaechea

in_language: pt

wikitext:
{{Info/Futebolista
 |nome               = Jorge Olaechea
 |imagem             = Jorge Olaechea.jpg
 |imagem_tamanho     = 150px
 |imagem_legenda     =
 |nomecompleto       = Jorge Andrés Olaechea Quijandría
 |apelido            =
 |nascimento_data    = {{dni|27|8|1956}}
 |nascimento_cidade  = [[Lima]]
 |nascimento_país    = {{PER}}
 |nacionalidade      =
 |morte_data         =
 |morte_cidade       =
 |morte_país         =
 |altura             =
 |peso               =
 |pé                 =
 |posição            =
 |jovemanos          =
 |jovemclubes        =
 |ano                =
 |clubes             =
 |jogos(golos)       =
 |anoselecao         =
 |selecaonacional    = {{PERf}}
 |partidasselecao    =
}}
'''	Jorge Andrés Olaechea Quijandría''' ([[Lima]], [[27 de agosto]] de [[1956]]) é um ex-[[futebolista]] [[Peruanos|peruano]]. Ele competiu na [[Copa do Mundo FIFA de 1982]], sediada na [[Espanha]], na qual a [[Seleção Peruana de Futebol|seleção de seu país]] terminou na 20º colocação dentre os 24 participantes.<ref>{{citar web |url=http://pt.fifa.com/worldcup/archive/edition=59/teams/team=43929.html |titulo=Seleção Peruana na Copa do Mundo FIFA de 1982 |lingua=pt |publicado=[[FIFA|Fifa.com]] |acessodata=18 de dezembro de 2010 |arquivourl=https://web.archive.org/web/20100626141906/http://pt.fifa.com/worldcup/archive/edition=59/teams/team=43929.html# |arquivodata=26 de junho de 2010 |urlmorta=yes }}</ref><ref>{{citar web|url=http://copadomundo.uol.com.br/2010/historia-das-copas/1982-espanha/jogos/ |titulo=Jogos da Copa de 1982 - Classificação |publicado=[[Universo Online]] |lingua=pt |acessodata=18 de dezembro de 2010}}</ref>

{{Referências}}

{{Seleção Peruana de Futebol de 1979}}{{Seleção Peruana de Futebol de 1982}}{{Seleção Peruana de Futebol de 1983}}

{{Esboço-futebolistaper}}
{{Portal3|Futebol|Peru}}
{{DEFAULTSORT:Olaechea, Jorge}}
[[Categoria:Futebolistas do Peru]]
[[Categoria:Futebolistas do Club Alianza Lima]]
[[Categoria:Futebolistas do Deportivo Independiente Medellín]]
[[Categoria:Futebolistas do Deportivo Cali]]
[[Categoria:Futebolistas do Club Sporting Cristal]]
[[Categoria:Futebolistas do Club Bolívar]]
[[Categoria:Jogadores da Seleção Peruana de Futebol]]
[[Categoria:Jogadores da Copa América de 1979]]
[[Categoria:Jogadores da Copa do Mundo FIFA de 1982]]
[[Categoria:Jogadores da Copa América de 1983]]

title: Informações pessoais

Nome completo: Jorge Andrés Olaechea Quijandría

Data de nascimento: 27 de agosto de 1956 (68 anos)

Local de nascimento: Lima, Peru


text:
# Moanin' (canção)
"Moanin'" é uma composição de Bobby Timmons, cuja primeira gravação foi feita pela banda de Art Blakey, o Jazz Messengers para o  álbum do mesmo nome de 1959.

## Composição
"Moanin'" tem uma melodia conhecida como chamada e resposta. Uma versão sobre a criação da canção foi dada por Benny Golson, o  saxofonista tenor da banda de Blakey: Timmons tinha os oito primeiros  compassos, que ele sempre tocava entre as faixas, mas completou a música após ser encorajado por Golson a adicionar uma  ponte. É tocada em fá menor.

## Gravações e recepção
"Moanin'" foi regravada inúmeras vezes e se tornou um jazz standard. Gary Giddins afirma que a canção "define o mundo da música em seu ouvido" e que era "parte do movimento funky e de volta as raízes que Horace Silver, Charles Mingus e Ray Charles ajudaram, de diferentes maneiras, a reacender." Jon Hendricks mais tarde adicionou letra à musica, e a subsequente regravação de   Lambert, Hendricks & Ross fez a canção muito popular.

title: Moanin' (canção)

wikitext:
{{Info/Single
 |Nome           = Moanin'
 |Artista        = [[Art Blakey]]
 |Álbum          = [[Moanin' (álbum)| Moanin']]
 |Lançado        = 1959
 |Formato        =
 |A-side         =
 |B-side         =
 |Gravado        = 30 de outubro de 1958
 |Gênero         = [[Jazz]], [[Hard bop]]
 |Duração        =
 |Gravadora      = [[Blue Note Records| Blue Note]]
 |Compositor     = [[Bobby Timmons]]
 |Letrista       =
 |Produtor       = [[Alfred Lion]]
 |Certificação   =
 |Crítica        =
 |Último single  =
 |Este single    =
 |Próximo single =
 |Miscelâneo     =
}}

"'''Moanin''''" é uma composição de [[Bobby Timmons]], cuja primeira gravação foi feita pela banda de [[Art Blakey]], o [[Jazz Messengers]] para o [[Moanin' (álbum)| álbum do mesmo nome]] de 1959.<ref name="Oxford">Seymour, Gene (2005), in Kirchner, Bill (ed.), ''The Oxford Companion to Jazz'', p. 380. Oxford University Press.</ref>

==Composição==
"Moanin'" tem uma melodia conhecida como [[Chamada e resposta (música)|chamada e resposta]].<ref name="Oxford" /> Uma versão sobre a criação da canção foi dada por [[Benny Golson]], o [[Saxofone| saxofonista tenor]] da banda de Blakey: Timmons tinha os oito primeiros [[Compasso (música)| compassos]], que ele sempre tocava entre as faixas, mas completou a música após ser encorajado por Golson a adicionar uma [[Ponte (música)| ponte]].<ref>Anderson, Sheila E. (2003) ''The Quotable Musician: from Bach to Tupac'', pp. 75–76. Skyhorse Publishing.</ref> É tocada em [[fá menor]].

==Gravações e recepção==
"Moanin'" foi regravada inúmeras vezes e se tornou um [[jazz standard]].<ref>Morrison, Nick (October 13, 2009) "Art Blakey: Jazz Messenger, Jazz Mentor" [http://www.npr.org/2011/05/03/113661199/art-blakey-jazz-messenger-jazz-mentor npr music.] Accessed July 31, 2013.</ref> [[Gary Giddins]] afirma que a canção "define o mundo da música em seu ouvido" e que era "parte do movimento funky e de volta as raízes que [[Horace Silver]], [[Charles Mingus]] e [[Ray Charles]] ajudaram, de diferentes maneiras, a reacender."<ref name="GG">Giddins, Gary (March 7, 1974) "Bobby Timmons, 1935–1974" ''The Village Voice'', p. 45.</ref> [[Jon Hendricks]] mais tarde adicionou letra à musica,<ref name="GG" /> e a subsequente regravação de   [[Lambert, Hendricks & Ross]] fez a canção muito popular.<ref name="Grove">Kernfeld, Barry "Timmons, Bobby" ''The New Grove Dictionary of Jazz'' (2nd ed.). [http://www.oxfordmusiconline.com/subscriber/article/grove/music/J450300 Grove Music Online. Oxford Music Online. Oxford University Press.] Accessed July 29, 2013. (Subscription required.)</ref>

==Ligações externas==
* [http://www.jazzstandards.com/compositions-5/moanin.htm "Moanin'" no JazzStandards.com]

{{referências}}

[[Categoria:Canções de jazz]]
[[Categoria:Canções de 1959]]

title: Single de Art Blakey · do álbum Moanin'

Gravação: 30 de outubro de 1958

Gênero(s): Jazz, Hard bop

Gravadora(s): Blue Note

Composição: Bobby Timmons

Produção: Alfred Lion


text:
# Herb Susza
Herb Susza – jeden z symboli miasta Susz i gminy Susz w postaci herbu.

## Wygląd i symbolika
Herb przedstawia na białej tarczy wizerunek św. Rozalii, złotowłosej panny, stojącej na trzech stylizowanych wzgórzach koloru zielonego, ubranej w niebieską długą suknię. Cała postać zwrócona jest lekko w lewą stronę. Palcem prawej ręki wskazuje na czerwoną różę, którą trzyma w lewej dłoni.
Jest to herb mówiący, nawiązujący do niemieckiej nazwy miasta (Rosenberg in Westpreußen – „różana góra”).

wikiname: plwiki

title: Herb Susza

in_language: pl

wikitext:
{{Herb infobox
 |nazwa              = Herb Susza
 |grafika            =
 |opis grafiki       =
 |typ herbu          = miejski
 |alternatywne nazwy =
 |projektant         =
 |pierwsza wzmianka  =
 |wprowadzony        =
 |ostatnie zmiany    =
 |wycofany           =
 |commons            =
}}
'''Herb Susza''' – jeden z symboli miasta [[Susz]] i [[Susz (gmina)|gminy Susz]] w postaci [[herb]]u<ref>{{Cytuj stronę | url =http://bip.susz.sisco.info/zalaczniki/138/Statut_Gminy_Susz_-_akt_2018-11-13_21-11-2018_09-00-17.pdf | tytuł =Uchwała nr IV/28/03 Rady Miejskiej w Suszu z dnia 30 stycznia 2003 r. w sprawie uchwalenia Statutu Gminy Susz. | opublikowany =Biuletyn Informacji Publicznej | data dostępu =2021-04-19}}</ref>.

== Wygląd i symbolika ==
[[Plik:POL Susz old COA (Rosenberg in Westpreussen).jpg|right|thumb|150px|Dawny herb Susza (Rosenberg in Westpreussen)]]
Herb [[Blazonowanie|przedstawia]] na białej [[Tarcza herbowa|tarczy]] wizerunek [[Rozalia z Palermo|św. Rozalii]], złotowłosej panny, stojącej na trzech stylizowanych wzgórzach koloru zielonego, ubranej w niebieską długą [[suknia|suknię]]. Cała postać zwrócona jest lekko w lewą stronę. [[Palec ręki|Palcem]] prawej ręki wskazuje na czerwoną [[róża|różę]], którą trzyma w lewej dłoni.

Jest to [[herb mówiący]], nawiązujący do niemieckiej nazwy miasta (''Rosenberg in Westpreußen'' – „różana góra”)<ref>[https://www.pogotowieflagowe.pl/artykuly/symbolika_geograficzna_herbow_miast_polskich.html Symbolika geograficzna herbów miast polskich]</ref>.

== Przypisy ==
{{Przypisy}}

{{Herby miast województwa warmińsko-mazurskiego}}

[[Kategoria:Herby miast województwa warmińsko-mazurskiego|Susz]]
[[Kategoria:Susz]]
[[Kategoria:Święta Rozalia na herbach|S]]

title: Herb Susza

Typ herbu: miejski


text:
# 大竹十郎
大竹 十郎（おおたけ じゅうろう、1888年（明治21年）7月28日 - 1979年（昭和54年）8月4日）は、日本の内務官僚。朝鮮総督府官僚。静岡県福田町長。

## 経歴
静岡県磐田郡福田町（現在の磐田市）に鈴木治平の五男として生まれ、大竹清一郎の養子となった。1914年（大正3年）に高等文官試験に合格し、翌年に東京帝国大学法科大学政治科を卒業した。文部属、同普通学務局勤務を経て、山口県都濃郡長、同理事官、福島県理事官、神奈川県理事官、同学務部長、佐賀県警察部長、宮崎県警察部長、三重県警察部長、岡山県警察部長、福岡県警察部長、大阪府警察部長、警視庁警務部長を歴任した。その後、朝鮮総督府に転じ、慶尚北道内務部長、警務局保安課長、平安北道知事を歴任し、1936年（昭和11年）に内務局長に就任し、中枢院書記官長も兼ねた。
1941年（昭和16年）に退官した後は、朝鮮奨学会理事長となった。
戦後は福田町長に選出された。

wikiname: jawiki

title: 大竹十郎

in_language: ja

wikitext:
'''大竹 十郎'''（おおたけ じゅうろう、[[1888年]]（[[明治]]21年）[[7月28日]]{{sfn|輓近大日本拓殖史|1934|ref=da}} - [[1979年]]（[[昭和]]54年）[[8月4日]]<ref name=asa>『朝日新聞』（[[朝日新聞東京本社|東京本社]]発行）1979年8月5日朝刊、23頁。</ref>）は、日本の[[内務省 (日本)|内務]][[官僚]]。[[朝鮮総督府]]官僚。[[静岡県]][[福田町 (静岡県)|福田]][[市町村長|町長]]。

==経歴==
静岡県[[磐田郡]]福田町（現在の[[磐田市]]）に鈴木治平の五男として生まれ、大竹清一郎の養子となった{{sfn|輓近大日本拓殖史|1934|ref=da}}{{sfn|日本官界名鑑|1940|ref=ka}}。[[1914年]]（[[大正]]3年）に[[高等文官試験]]に合格し、翌年に[[東京大学|東京帝国大学]][[東京大学大学院法学政治学研究科・法学部|法科大学]]政治科を卒業した{{sfn|人事興信録|1941|ref=ji}}。[[文部省|文部]]属、同普通学務局勤務を経て{{sfn|輓近大日本拓殖史|1934|ref=da}}、[[山口県庁|山口県]][[都濃郡]]長、同[[理事官]]、[[福島県庁|福島県]]理事官、[[神奈川県庁|神奈川県]]理事官、同学務部長、[[佐賀県警察部|佐賀県警察部長]]、[[宮崎県警察部|宮崎県警察部長]]、[[三重県警察部|三重県警察部長]]、[[岡山県警察部|岡山県警察部長]]、[[福岡県警察部|福岡県警察部長]]、[[大阪府警察部|大阪府警察部長]]、[[警視庁 (内務省)|警視庁]]警務部長を歴任した{{sfn|人事興信録|1941|ref=ji}}。その後、朝鮮総督府に転じ、[[慶尚北道 (日本統治時代)|慶尚北道]]内務部長、[[朝鮮総督府警務局|警務局]]保安課長、[[平安北道 (日本統治時代)|平安北道]]知事を歴任し、[[1936年]]（昭和11年）に[[朝鮮総督府内務局|内務局長]]に就任し、[[朝鮮総督府中枢院|中枢院]][[書記官長]]も兼ねた{{sfn|日本官界名鑑|1940|ref=ka}}。

[[1941年]]（昭和16年）に退官した後は、[[朝鮮奨学会]]理事長となった{{sfn|人事興信録|1941|ref=ji}}。

戦後は福田町長に選出された<ref>{{Cite web|和書|url=https://kokkai.ndl.go.jp/#/detailPDF?minId=101915191X00419540315&page=1&spkNum=0&current=-1|title=第19回国会 補助金等の臨時特例等に関する法律案特別委員会 第4号|publisher=参議院|format=PDF|accessdate=2016-11-02}}</ref>。

== 脚注 ==
{{Reflist}}

== 参考文献 ==
* {{cite book|和書|author=帝国秘密探偵社編|title=大衆人事録 第3版|publisher=帝国秘密探偵社|year=1930|ta}}
* {{cite book|和書|title=輓近大日本拓殖史|publisher=[[日本行政学会]]|year=1934|da}}
* {{cite book|和書|author=日本官界情報社編|title=日本官界名鑑 昭和十五年版|publisher=日本官界情報社|year=1940|ka}}
* {{cite book|和書|author=人事興信所編|title=人事興信録 第13版（上）|publisher=人事興信所|year=1941|ji}}

{{DEFAULTSORT:おおたけ しゆうろう}}
[[Category:静岡県の市町村長]]
[[Category:山口県の郡長]]
[[Category:日本統治時代の朝鮮の道知事]]
[[Category:朝鮮総督府の人物]]
[[Category:日本の内務官僚]]
[[Category:静岡県立静岡高等学校出身の人物]]
[[Category:東京大学出身の人物]]
[[Category:静岡県出身の人物]]
[[Category:1888年生]]
[[Category:1979年没]]


text:
# Moodie Island
Moodie Island ist eine unbewohnte Insel in der Qikiqtaaluk-Region des kanadischen Territoriums Nunavut.
Sie gehört zur Inselgruppe der Lemieux Islands, die am Eingang zum Cumberland Sound vor der Ostküste der Baffininsel liegen. Von dieser ist sie durch den Littlecote Channel im Westen und die Neptune Bay im Südosten getrennt. Nur knapp 300 m westlich von Moodie Island liegt Ugjuk Island, direkt östlich Jackson Island. Moodie Island ist durch mehrere Fjorde, die im Norden und Osten tief ins Innere der Insel reichen, stark gegliedert. Seine Fläche beträgt 233 km². Der höchste Punkt liegt 715 m über dem Meeresspiegel.
In den Gewässern um Moodie Island sind häufig Ringelrobben anzutreffen.
Die Insel wurde 1945 nach Superintendent John Douglas Moodie (1849–1947) der Royal Canadian Mounted Police benannt, der im frühen 20. Jahrhundert Gouverneur des Hudson Bay Distrikts war.

wikiname: dewiki

title: Moodie Island

in_language: de

wikitext:
{{Infobox Insel
|NAME= Moodie Island
|BILD1=
|BILD1-TEXT=
|BILD2=
|BILD2-TEXT=
|GEWAESSER= [[Cumberland Sound]], [[Labradorsee]]
|GRUPPE= [[Lemieux Islands]]
|BREITENGRAD= 64/37//N
|LAENGENGRAD= 65/30//W
|REGION-ISO= CA-NU
|KARTE=
|POSKARTE=
|POSMARK=
|POSMARKSIZE=
|LAENGE= 32
|BREITE= 15.5
|FLAECHE= 233
|ERHEBUNG=
|HOEHE= 715
|HOEHE-BEZUG=
|HAUPTORT=
|EINWOHNER-PREFIX=
|EINWOHNER= 0
|EINWOHNER-ART=
|ZENSUS=
|ZENSUS-REFERENZ=
|MAPFRAME=
<mapframe text="Karte von Moodie Island" latitude="64.616667" longitude="-65.433333" zoom="9" width="280" height="280" align="right">
{ "type": "ExternalData", "service": "geoline", "ids": "Q3624415", "properties": { "stroke": "#3b78cb", "stroke-width": 2 } }</mapframe>
}}
'''Moodie Island''' ist eine unbewohnte Insel in der [[Qikiqtaaluk|Qikiqtaaluk-Region]] des [[Kanada|kanadischen]] Territoriums [[Nunavut]].

Sie gehört zur Inselgruppe der [[Lemieux Islands]], die am Eingang zum [[Cumberland Sound]] vor der Ostküste der [[Baffininsel]] liegen.<ref>[https://geonames.nrcan.gc.ca/search-place-names/unique?id=0c724f06849c20c3fe07753c00e0b8d8 Lemieux Islands] auf Natural Resources Canada</ref> Von dieser ist sie durch den Littlecote Channel im Westen und die Neptune Bay im Südosten getrennt. Nur knapp 300 m westlich von Moodie Island liegt [[Ugjuk Island]], direkt östlich [[Jackson Island (Nunavut)|Jackson Island]]. Moodie Island ist durch mehrere [[Fjord]]e, die im Norden und Osten tief ins Innere der Insel reichen, stark gegliedert. Seine Fläche beträgt 233 km².<ref>{{Webarchiv | url=http://atlas.nrcan.gc.ca/auth/english/learningresources/facts/islands.html | wayback=20121006182302 | text=The Atlas of Canada – Sea Islands}} (englisch)</ref> Der höchste Punkt liegt 715 m über dem Meeresspiegel.<ref>{{Peakbagger|ID=74506|Name=Moodie Island High Point|Abruf=2020-02-23}}</ref>

In den Gewässern um Moodie Island sind häufig [[Ringelrobbe]]n anzutreffen.<ref>''Nunavut Coastal Resource Inventory – Pangnirtung'', Department of Environment, Fisheries and Sealing Division, Iqaluit 2013, S. 100 ([https://gov.nu.ca/sites/default/files/ncri_pangnirtung_en_0.pdf PDF]; 17,1 MB; englisch).</ref>

Die Insel wurde 1945 nach Superintendent [[John Douglas Moodie]] (1849–1947) der [[Royal Canadian Mounted Police]] benannt, der im frühen 20. Jahrhundert Gouverneur des [[Hudson Bay]] Distrikts war.

== Einzelnachweise ==
<references />

[[Kategorie:Insel (Nunavut)]]
[[Kategorie:Insel (Atlantischer Ozean)]]
[[Kategorie:Insel (Nordamerika)]]

title: Moodie Island

Gewässer: Cumberland Sound, Labradorsee

Inselgruppe: Lemieux Islands

Länge: 32 km

Fläche: 233 km²

Einwohner: unbewohnt


text:
# Just a Game (album)
Just a Game is the third studio album by Canadian hard rock band Triumph, released in 1979. The album contains one of Triumph's most popular songs on FM album-oriented radio, "Lay it on the Line", and the Top 40 hit "Hold On", which peaked at No. 38 on the Billboard Hot 100 and at No. 33 in Canada.

## Artwork
The vinyl LP version of the album featured a sleeve that folded open to reveal a board game (though later pressings just contained a regular vinyl sleeve without this). According to a Rockline interview, the board game was Rik Emmett's idea, but Mike Levine was the one who actually designed it and decided to make it impossible to win.
The front cover of the album revealed a futuristic world where every symbol depicts a song featured on the album.

## Critical reception
| Review scores | Review scores |
| Source        | Rating        |
| ------------- | ------------- |
| AllMusic      | [ 2 ]         |

The Globe and Mail wrote that, "as Rush has become bogged down in a sea of pretention, Triumph has stuck to the basics and honed its heavy-metal drone to a steely edge."

## Track listing

### Vinyl release
Side 1
1. "Movin' On" (Moore) – 4:07
2. "Lay It on the Line" (Emmett) – 4:02
3. "Young Enough to Cry" (Moore) – 6:03
4. "American Girls" (Moore) – 5:01

Side 2
1. "Just a Game" (Emmett) – 6:13
2. "Fantasy Serenade" (Emmett) – 1:39
3. "Hold On" (Emmett) – 6:04
4. "Suitcase Blues" (Emmett) – 3:01

### Cassette release
1. "Movin' On" (Moore) – 4:07
2. "Young Enough to Cry" (Moore) – 6:03
3. "American Girls" (Moore) – 5:01
4. "Lay It on the Line" (Emmett) – 4:02
5. "Suitcase Blues" (Emmett) – 3:01
6. "Just a Game" (Emmett) – 6:13
7. "Fantasy Serenade" (Emmett) – 1:39
8. "Hold On" (Emmett) – 6:04

### CD release
1. "Movin' On" (Moore) – 4:07
2. "Lay It on the Line" (Emmett) – 4:02
3. "Young Enough to Cry" (Moore) – 6:03
4. "American Girls" (Moore) – 5:01
5. "Just a Game" (Emmett) – 6:13
6. "Fantasy Serenade" (Emmett) – 1:39
7. "Hold On" (Emmett) – 6:04
8. "Suitcase Blues" (Emmett) – 3:01

## Personnel
- Rik Emmett – guitars, vocals
- Gil Moore – drums, vocals
- Mike Levine – bass, keyboards
- Laurie Delgrande – keyboards
- Mike Danna – keyboards
- Beau David – background vocals
- Elaine Overholt – background vocals
- Gord Waszek – background vocals
- Colina Phillips – background vocals
- Rosie Levine – background vocals

### Production
- Michael Levine – producer
- Mike Jones – engineer
- Doug Neil – assistant
- George Semkiw – remixing
- Hugh Cooper – assistant
- John Golden – digital mastering
- Brett Zilahi – digital re mastering
- Rene Zamic – cover illustration
- Gary Kremnitz – photography
- Lynne Waggett – photography
- Jim Murray – photography

## Charts
| Chart (1979)                | Peak position |
| --------------------------- | ------------- |
| Canada Top Albums/CDs (RPM) | 19            |
| US Billboard 200            | 48            |

## Certifications
| Region                                            | Certification | Certified units/sales |
| ------------------------------------------------- | ------------- | --------------------- |
| Canada (Music Canada)                             | Platinum      | 100,000^              |
| United States (RIAA)                              | Gold          | 500,000^              |
| ^ Shipments figures based on certification alone. |               |                       |

wikiname: enwiki

title: Just a Game (album)

in_language: en

wikitext:
{{About|the album|the previously lost song by Change to Win|Just a Game (Change to Win song)|other uses|Just a Game (disambiguation){{!}}Just a Game}}{{Infobox album
| name         = Just a Game
| type         = studio
| artist       = [[Triumph (band)|Triumph]]
| cover        = Triumph_Just_a_Game.jpg
| alt          =
| released     = March 1979<ref>{{cite web|url=https://www.riaa.com/gold-platinum/?tab_active=default-award&ar=Triumph&ti=Just+a+Game&format=Album&type=#search_section|title=RIAA}}</ref>
| recorded     = Fall & Winter 1978
| venue        =
| studio       = Sounds Interchange Studios, [[Toronto]] and [[Metalworks Studios]], [[Mississauga, ON]]
| genre        = [[Hard rock]], [[Heavy Metal Music|heavy metal]]
| length       = 36:22
| label        = [[Attic Records (Canada)|Attic]], [[RCA Records|RCA]], [[TML Entertainment|TML]]
| producer     = [[Mike Levine (musician)|Mike Levine]]
| prev_title   = [[Rock & Roll Machine]]
| prev_year    = 1977
| next_title   = [[Progressions of Power]]
| next_year    = 1980
| misc         = {{Singles
| type = studio
| single1 = Lay It on the Line
| single2 = Hold On}}
{{external music video|type=single|{{youtube|gCWj8Nz5DUg|"Lay It on the Line""}}}}
{{external music video|type=single|{{youtube|UhmtefhPkAc|"Hold On"}}}}
}}
'''''Just a Game''''' is the third studio album by Canadian [[hard rock]] band [[Triumph (band)|Triumph]], released in 1979. The album contains one of Triumph's most popular songs on FM album-oriented radio, "Lay it on the Line", and the Top 40 hit "[[Hold On (Triumph song)|Hold On]]", which peaked at No. 38 on the Billboard Hot 100 and at No. 33 in Canada.

==Artwork==
The vinyl LP version of the album featured a sleeve that folded open to reveal a board game (though later pressings just contained a regular vinyl sleeve without this). According to a ''[[Rockline]]'' interview, the board game was [[Rik Emmett]]'s idea, but [[Mike Levine (musician)|Mike Levine]] was the one who actually designed it and decided to make it impossible to win.

The front cover of the album revealed a futuristic world where every symbol depicts a song featured on the album.

==Critical reception==
{{Album ratings
|rev1=[[AllMusic]]
|rev1score={{Rating|4.5|5}}<ref>{{cite web |title=Just a Game Review by Eduardo Rivadavia |url=https://www.allmusic.com/album/just-a-game-mw0000196113 |website=AllMusic |access-date=7 January 2024}}</ref>
}}
''[[The Globe and Mail]]'' wrote that, "as Rush has become bogged down in a sea of pretention, Triumph has stuck to the basics and honed its heavy-metal drone to a steely edge."<ref>{{cite news |last1=Michael-Davidson |first1=Neil |title=Just a Game Triumph |work=The Globe and Mail |date=5 May 1979 |page=F4}}</ref>

==Track listing==

===Vinyl release===
'''Side 1'''
# "Movin' On" (Moore) – 4:07
# "Lay It on the Line" (Emmett) – 4:02
# "Young Enough to Cry" (Moore) – 6:03
# "American Girls" (Moore) – 5:01
'''Side 2'''
# "Just a Game" (Emmett) – 6:13
# "Fantasy Serenade" (Emmett) – 1:39
# "[[Hold On (Triumph song)|Hold On]]" (Emmett) – 6:04
# "Suitcase Blues" (Emmett) – 3:01

===Cassette release===
# "Movin' On" (Moore) – 4:07
# "Young Enough to Cry" (Moore) – 6:03
# "American Girls" (Moore) – 5:01
# "Lay It on the Line" (Emmett) – 4:02
# "Suitcase Blues" (Emmett) – 3:01
# "Just a Game" (Emmett) – 6:13
# "Fantasy Serenade" (Emmett) – 1:39
# "[[Hold On (Triumph song)|Hold On]]" (Emmett) – 6:04

===CD release===
# "Movin' On" (Moore) – 4:07
# "Lay It on the Line" (Emmett) – 4:02
# "Young Enough to Cry" (Moore) – 6:03
# "American Girls" (Moore) – 5:01
# "Just a Game" (Emmett) – 6:13
# "Fantasy Serenade" (Emmett) – 1:39
# "[[Hold On (Triumph song)|Hold On]]" (Emmett) – 6:04
# "Suitcase Blues" (Emmett) – 3:01

==Personnel==
* [[Rik Emmett]] – guitars, vocals
* [[Gil Moore]] – drums, vocals
* [[Mike Levine (musician)|Mike Levine]] – bass, keyboards
* Laurie Delgrande – keyboards
* Mike Danna – keyboards
* Beau David – background vocals
* Elaine Overholt – background vocals
* [[Gord Waszek]] – background vocals
* Colina Phillips – background vocals
* Rosie Levine – background vocals

===Production===
* [[Mike Levine (musician)|Michael Levine]] – producer
* Mike Jones – engineer
* Doug Neil – assistant
* George Semkiw – remixing
* Hugh Cooper – assistant
* John Golden – digital mastering
* Brett Zilahi – digital re mastering
* Rene Zamic – cover illustration
* Gary Kremnitz – photography
* Lynne Waggett – photography
* Jim Murray – photography

==Charts==
{| class="wikitable sortable plainrowheaders" style="text-align:center"
|-
! scope="col"| Chart (1979)
! scope="col"| Peak<br />position
|-
{{album chart|Canada|19|artist=Triumph|album=Just a Game|chartid=4499a|rowheader=true|accessdate=May 4, 2022}}
|-
{{album chart|Billboard200|48|artist=Triumph|rowheader=true|accessdate=May 4, 2022}}
|}

==Certifications==
{{Certification Table Top}}
{{Certification Table Entry|region=Canada|artist=Triumph|title=Just a Game|award=Platinum|type=album|relyear=1979|certyear=1979}}
{{Certification Table Entry|region=United States|artist=Triumph|title=Just a Game|award=Gold|type=album|relyear=1979|certyear=2003}}
{{Certification Table Bottom|nosales=true}}

==References==
{{reflist}}

==External links==
* [https://web.archive.org/web/20080317133138/http://www.triumphmusic.com/music/discography/major_albums/just_a_game.aspx Just A Game entry at The Official Triumph Homepage]

{{Triumph}}

{{Authority control}}

[[Category:1979 albums]]
[[Category:Triumph (band) albums]]
[[Category:Albums produced by Mike Levine (musician)]]
[[Category:Albums recorded at Metalworks Studios]]
[[Category:Attic Records albums]]
[[Category:RCA Records albums]]

title: Studio album by Triumph

Released: March 1979

Recorded: Fall & Winter 1978

Studio: Sounds Interchange Studios, Toronto and Metalworks Studios, Mississauga, ON

Genre: Hard rock, heavy metal

Label: Attic, RCA, TML

Producer: Mike Levine

title: Triumph chronology

Rock & Roll Machine · (1977): Just a Game · (1979) · Progressions of Power · (1980)

title: Singles from Just a Game

Singles from Just a Game: 1. "Lay It on the Line" 2. "Hold On"

title: Music video

Music video: "Lay It on the Line"" on YouTube

title: Music video

Music video: "Hold On" on YouTube

title: Triumph

Studio albums: Triumph (1976) Rock & Roll Machine (1977) Just a Game (1979) Progressions of Power (1980) Allied Forces (1981) Never Surrender (1983) Thunder Seven (1984) The Sport of Kings (1986) Surveillance (1987) Edge of Excess (1992)

Compilations: Classics (1989) Livin' for the Weekend: The Anthology (2005)

Live albums: Stages (1985) King Biscuit Flower Hour (In Concert) (1995) Live at the US Festival (2003) Live At Sweden Rock Festival (2012)

Videos and DVDs: A Night of Triumph (2004) Live at the US Festival (2003) Live At Sweden Rock Festival (2012)

Songs: " Rock & Roll Machine " (1977) " Hold On " (1979)

Related articles: Discography


text:
# Decatur City (Iowa)
Decatur City – miasto w Stanach Zjednoczonych, w stanie Iowa, w hrabstwie Decatur.

## Demografia
W 2000 liczyło 199 mieszkańców. W 2023 liczba mieszkańców spadła do 178 osób, a gęstość zaludnienia poniżej 180 osób/km².

title: Decatur City (Iowa)

wikitext:
{{Miejscowość infobox
 |nazwa                        = Decatur City
 |nazwa oryginalna             =
 |zdjęcie                      =
 |opis zdjęcia                 =
 |herb                         =
 |flaga                        =
 |dopełniacz nazwy             =
 |państwo                      = US-IA
 |1. jednostka administracyjna =
 |2. jednostka administracyjna = [[Hrabstwo Decatur (Iowa)|Decatur]]
 |powierzchnia                 = 0,99
 |wysokość                     = 347
 |rok                          = 2023
 |liczba ludności              = 178<ref name=cv1>{{Cytuj |tytuł = Index of /programs-surveys/popest/tables/2020-2023/cities/totals |data dostępu = 2025-03-03 |opublikowany = www2.census.gov |url = https://www2.census.gov/programs-surveys/popest/tables/2020-2023/cities/totals/?C=S;O=D}}</ref>
 |gęstość zaludnienia          = 179,8
 |numer kierunkowy             = 641
 |kod pocztowy                 =
 |tablice rejestracyjne        =
 |współrzędne                  = 40°44′32″N 93°49′58″W
 |commons                      =
 |www                          =
}}
'''Decatur City''' – miasto w [[Stany Zjednoczone|Stanach Zjednoczonych]], w stanie [[Iowa]], w [[Hrabstwo Decatur (Iowa)|hrabstwie Decatur]].

== Demografia ==
W [[2000]] liczyło 199 mieszkańców<ref>{{Cytuj | url=http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml | tytuł=American FactFinder<!-- Tytuł wygenerowany przez bota --> | opublikowany=factfinder.census.gov | data dostępu=2017-11-22 | archiwum=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml | zarchiwizowano=2015-01-08 }}</ref>. W [[2023]] liczba mieszkańców spadła do 178 osób, a gęstość zaludnienia poniżej 180 osób/km²<ref name=cv1></ref>.

== Przypisy ==
{{Przypisy}}

[[Kategoria:Miasta w stanie Iowa]]

title: Decatur City

Państwo: Stany Zjednoczone

Stan: Iowa

Hrabstwo: Decatur


text:
# Батлер, Грег
Грегори Эдвард «Грег» Батлер (англ. Gregory Edward "Greg" Butler; родился 11 марта 1966 года, Инглвуд, штат Калифорния) — бывший американский профессиональный баскетболист. У Грега есть старший брат, Дэйв, который также был профессиональным баскетболистом и выступал в Турции и Японии.

## Карьера
Играл на позиции Центровой. Учился в Стэнфорде, в 1988 году был выбран на драфте НБА под 37-м номером командой «Нью-Йорк Никс». 5 ноября этого же года дебютировал в НБА в матче против «Нью-Джерси Нетс». Всего Грег провёл за «Никс» 2 сезона. Позже выступал за команды «Лос-Анджелес Клипперс», «Нью-Хейвен Скайхоукс» из USBL и «Бейкерсфилд Джэммерс» из КБА. Позже играл в Португалии за «Оваренсе».

## Статистика

### Статистика в НБА
| Сезон                                                                                | Команда  | Регулярный сезон | Регулярный сезон | Регулярный сезон | Регулярный сезон | Регулярный сезон | Регулярный сезон | Регулярный сезон | Регулярный сезон | Регулярный сезон | Регулярный сезон | Регулярный сезон | Серия плей-офф | Серия плей-офф | Серия плей-офф | Серия плей-офф | Серия плей-офф | Серия плей-офф | Серия плей-офф | Серия плей-офф | Серия плей-офф | Серия плей-офф | Серия плей-офф |
| Сезон                                                                                | Команда  | GP               | GS               | MPG              | FG%              | 3P%              | FT%              | RPG              | APG              | SPG              | BPG              | PPG              | GP             | GS             | MPG            | FG%            | 3P%            | FT%            | RPG            | APG            | SPG            | BPG            | PPG            |
| ---------------------------------------------------------------------------------------- | -------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | -------------- | -------------- | -------------- | -------------- | -------------- | -------------- | -------------- | -------------- | -------------- | -------------- | -------------- |
| 1988/89                                                                                | Нью-Йорк | 33               | 0                | 4,2              | 41,7             | 0,0              | 80,0             | 0,8              | 0,1              | 0,0              | 0,1              | 1,7              | Не участвовал  | Не участвовал  | Не участвовал  | Не участвовал  | Не участвовал  | Не участвовал  | Не участвовал  | Не участвовал  | Не участвовал  | Не участвовал  | Не участвовал  |
| 1989/90                                                                                | Нью-Йорк | 13               | 0                | 2,5              | 25,0             | -                | 0,0              | 0,7              | 0,1              | 0,0              | 0,0              | 0,5              | Не участвовал  | Не участвовал  | Не участвовал  | Не участвовал  | Не участвовал  | Не участвовал  | Не участвовал  | Не участвовал  | Не участвовал  | Не участвовал  | Не участвовал  |
| 1990/91                                                                                | Клипперс | 9                | 0                | 4,1              | 26,3             | -                | 66,7             | 1,8              | 0,1              | 0,0              | 0,0              | 1,6              | Не участвовал  | Не участвовал  | Не участвовал  | Не участвовал  | Не участвовал  | Не участвовал  | Не участвовал  | Не участвовал  | Не участвовал  | Не участвовал  | Не участвовал  |
|                                                                                | Всего    | 55               | 0                | 3,8              | 35,4             | 0,0              | 71,4             | 1,0              | 0,1              | 0,0              | 0,0              | 1,4              | Не участвовал  | Не участвовал  | Не участвовал  | Не участвовал  | Не участвовал  | Не участвовал  | Не участвовал  | Не участвовал  | Не участвовал  | Не участвовал  | Не участвовал  |
| Наведите курсор мыши на аббревиатуры в заголовке таблицы, чтобы прочесть их расшифровку. |          |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                |                |                |                |                |                |                |                |                |                |                |

wikiname: ruwiki

title: Батлер, Грег

in_language: ru

wikitext:
{{Однофамильцы|Батлер}}
{{Баскетболист
| Имя = Грег Батлер
| Оригинал имени = {{lang-en|Greg Butler}}
| Фото =
| Ширина =
| Подпись =
| Прозвища =
| Клуб = Завершил карьеру
| Позиция = [[Центровой]]
| Рост = 211 см
| Вес = 109 кг
| Гражданство = {{USA}}
| Дата рождения = 11.03.1966
| Место рождения = [[Инглвуд (Калифорния)|Инглвуд]], [[Калифорния]]
| Дата смерти =
| Место смерти =
| Колледж = [[Стэнфордский университет|Стэнфорд]] (1984—1988)
| Драфт = 37-й (2-й раунд)
| Год драфта = 1988
| Команда драфта = [[Нью-Йорк Никс]]
| Игры = 55
| Очки = 76
| Подборы = 53
| Передачи = 4
| Перехваты = 1
| Блок-шоты = 2
| Команды = {{баскетбольная карьера
|1988—1990|{{Флаг США|20px}} [[Нью-Йорк Никс]]
|1990|{{Флаг США|20px}} [[Лос-Анджелес Клипперс]]
|1991|{{Флаг США|20px}} [[Коннектикут Скайхоукс|Нью-Хейвен Скайхоукс]]
|1991—1992|{{Флаг США|20px}} [[Бейкерсфилд Джэммерс]]}}
}}
'''Грегори Эдвард «Грег» Батлер''' ({{lang-en|Gregory Edward "Greg" Butler}}; родился [[11 марта]] [[1966 год]]а, [[Инглвуд (Калифорния)|Инглвуд]], штат [[Калифорния]]) — бывший [[США|американский]] профессиональный [[баскетбол]]ист. У Грега есть старший брат, [[Батлер, Дэйв (баскетболист)|Дэйв]], который также был профессиональным баскетболистом и выступал в [[Турция|Турции]] и [[Япония|Японии]]<ref>{{cite news|last=Kroner|first=Steve|title=WHERE ARE THEY NOW? / Dave and Greg Butler / The Butlers served Cal, Stanford / Greg coaches; brother Dave is financial adviser|date=2003-03-16|newspaper=San Francisco Chronicle|url=http://www.sfgate.com/sports/article/WHERE-ARE-THEY-NOW-Dave-and-Greg-Butler-The-2628452.php|archiveurl=https://www.webcitation.org/6NmqkWADh?url=http://www.sfgate.com/sports/article/WHERE-ARE-THEY-NOW-Dave-and-Greg-Butler-The-2628452.php|archivedate=2014-03-03|url-status=live}}</ref>.

== Карьера ==
Играл на позиции [[Центровой]]. Учился в [[Стэнфордский университет|Стэнфорде]], в [[Драфт НБА 1988 года|1988 году]] был выбран на [[Драфт НБА|драфте НБА]] под 37-м номером командой «[[Нью-Йорк Никс]]». 5 ноября этого же года дебютировал в [[НБА]] в матче против «[[Бруклин Нетс|Нью-Джерси Нетс]]». Всего Грег провёл за «Никс» 2 сезона. Позже выступал за команды «[[Лос-Анджелес Клипперс]]», «[[Нью-Хейвен Скайхоукс]]» из [[United States Basketball League|USBL]] и «[[Бейкерсфилд Джэммерс]]» из [[Континентальная баскетбольная ассоциация|КБА]]. Позже играл в [[Португалия|Португалии]] за «[[Оваренсе (баскетбольный клуб)|Оваренсе]]»<ref>[http://www.record.xl.pt/Modalidades/Basquetebol/interior.aspx?content_id=49992 Greg Butler inscrito na Ovarense]</ref>.

== Статистика ==

=== Статистика в НБА ===
{{СИНБА-Ш}}
{{СИНБА|{{nbay|1988}}|[[Нью-Йорк Никс|Нью-Йорк]]|'''33|0|'''4,2|'''41,7|0,0|'''80,0|0,8|'''0,1|0,0|'''0,1|'''1,7|НУ}}
{{СИНБА|{{nbay|1989}}|[[Нью-Йорк Никс|Нью-Йорк]]|ц=1|13|0|2,5|25,0|-|0,0|0,7|'''0,1|0,0|0,0|0,5|НУ}}
{{СИНБА|{{nbay|1990}}|[[Лос-Анджелес Клипперс|Клипперс]]|9|0|4,1|26,3|-|66,7|'''1,8|'''0,1|0,0|0,0|1,6|НУ}}
{{СИНБА||'''Всего|ц=1|55|0|3,8|35,4|0,0|71,4|1,0|0,1|0,0|0,0|1,4|НУ}}
{{СИНБА-Н}}

== Примечания ==
{{примечания}}

{{basket-bio-stub}}
{{ВС}}
{{Драфт НБА 1988}}

[[Категория:Родившиеся в Инглвуде (Калифорния)]]
[[Категория:Баскетболисты США]]
[[Категория:Центровые]]
[[Категория:Игроки БК «Стэнфорд Кардинал»]]
[[Категория:Игроки БК «Лос-Анджелес Клипперс»]]
[[Категория:Игроки БК «Нью-Йорк Никс»]]

title: Завершил карьеру

Позиция: Центровой

Гражданство: США

Место рождения: Инглвуд, Калифорния

Драфт НБА: 37-й (2-й раунд), 1988, Нью-Йорк Никс

title: Статистика

Очки: 76 (1,4 в среднем за игру)

Подборы: 53 (1 в среднем за игру)

Передачи: 4 (0,1 в среднем за игру)

Перехваты: 1 (0 в среднем за игру)

Блок-шоты: 2 (0 в среднем за игру)

title: Команды

Нью-Йорк Никс

Лос-Анджелес Клипперс

Нью-Хейвен Скайхоукс

Бейкерсфилд Джэммерс