text:
# Awa Ly N'diaye
Awa Ly N'diaye (sinh ngày 15 tháng 1 năm 2000) là một vận động viên bơi lội người Sénégal. Cô đã tham gia cuộc thi tự do 50 mét nữ tại Thế vận hội mùa hè 2016.

wikiname: viwiki

title: Awa Ly N'diaye

in_language: vi

wikitext:
{{Thông tin vận động viên bơi lội}} '''Awa Ly N'diaye''' (sinh ngày 15 tháng 1 năm 2000) là một [[Bơi (thể thao)|vận động viên bơi lội người Sénégal.]] Cô đã tham gia cuộc thi [[Bơi lội tại Thế vận hội Mùa hè 2016 - Tự do 50 mét nữ|tự do 50 mét nữ]] tại [[Thế vận hội Mùa hè 2016|Thế vận hội mùa hè 2016]].<ref name="Bio">{{Chú thích web|url=https://www.rio2016.com/en/athlete/awa-ly-ndiaye|title=Awa Ly Ndiaye|website=Rio 2016|archive-url=https://web.archive.org/web/20160824223029/https://www.rio2016.com/en/athlete/awa-ly-ndiaye|archive-date=ngày 24 tháng 8 năm 2016|url-status=dead|access-date =ngày 16 tháng 8 năm 2016}}</ref>

==Tham khảo==
{{Tham khảo}}

== Liên kết ngoài ==

* {{Sports reference|nd/awa-ly-ndiaye-1|Awa Ly Ndiaye}}

{{sơ khai}}

[[Thể loại:Nhân vật còn sống]]
[[Thể loại:Sinh năm 2000]]

title: Awa Ly N'diaye

Môn thể thao: Bơi


text:
# Мриголод
Мриголод (пол. Mrzygłód) — Долинянське село в Польщі, у гміні Сянік Сяноцького повіту Підкарпатського воєводства.
Населення — 422 особи (2011).

## Назва
У середньовіччі населений пункт був відомий як містечко Тирава — цю назву словацький історик XIX ст. Павел Шафарик пов'язував з тиверцями, які мігрували на Галичину внаслідок набігів кочівників.
З 1616 р. вживаються паралельно назви Мриголод і Містечко.

## Розташування
Знаходиться за 10 км на північному сході від Сяніка і 50 км на південний схід від Ряшева на лівому березі Сяну.

## Історія
У 1340-1772 рр. Мриголод належав до Сяноцької землі Руського воєводства. У 1425 р. Мриголод одержав Магдебурзьке право і став містом. Місто було центром Мриголодського староства, до якого входили 20 сіл.
Після першого поділу Речі Посполитої в 1772 році містечко увійшло до складу Австро-Угорщини — провінція Королівство Галичини та Володимирії, з 1783 року — до Сяноцького округу, з 1867 р. включене до Сяніцького повіту.
У 1885 р. містечко мало 623 жителі (145 греко-католиків, 349 римо-католиків і 123 юдеї); була дерев’яна греко-католицька церква (колишня парафіяльна, потім належала до парафії Гломча Бірчанського деканату Перемишльської єпархії). У 1901 р. змурована нова церква Успіння Пресвятої Богородиці.
У 1919 р. Мриголод окупований польськими військами і втратив статус міста. Село належало до Сяніцького повіту Львівського воєводства.
В 1939 р. в селі було 720 жителів — 55 українців, 615 поляків і 50 євреїв.
До виселення українців у 1945 році в СРСР та депортації в 1947 році в рамках акції Вісла греко-католики належали до парафії Гломча Сяніцького деканату Апостольської адміністрації Лемківщини.
У 1975-1998 роках село належало до Кросненського воєводства.

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 215     | 39                 | 143              | 33                   |
| Жінки    | 207     | 35                 | 115              | 57                   |
| Разом    | 422     | 74                 | 258              | 90                   |

## Пам’ятки
- Колишня церква Успіння Пресвятої Богородиці (після виселення українців використовувалась як склад та громадський туалет).

wikiname: ukwiki

title: Мриголод

in_language: uk

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = село
|українська назва   = Мриголод
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Mrzygłód}}
|підпорядкування    =
|герб           = Herb Gozdawa alt.svg
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     = Mrzyglod1.jpg
|опис зображення = Церква Успіння Пресвятої Богородиці
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Підкарпатське воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Сяноцький повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Сянік (гміна){{!}}Сянік
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     = 276
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          = 422
|рік перепису       = 2011{{R|nsp}}
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 13
|поштовий індекс        = 38-503
|автомобільний код      = RSA
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0359391
|сайт  = http://www.mrzyglod.net/
|add1n =
|add1  =
}}
'''Мриголод''' ({{lang-pl|Mrzygłód}}) — [[Долиняни (Надсяння)|Долинянське]] село в Польщі, у [[Сянік (гміна)|гміні Сянік]] [[Сяноцький повіт|Сяноцького повіту]] [[Підкарпатське воєводство|Підкарпатського воєводства]].
Населення — {{formatnum:422}} {{МНОЖИНА:422|особа|особи|осіб}} (2011{{R|nsp}}).

== Назва ==
У середньовіччі населений пункт був відомий як містечко '''Тирава''' — цю назву словацький історик XIX ст. [[Павел Йозеф Шафарик|Павел Шафарик]] пов'язував з [[тиверці|тиверцями]], які мігрували на [[Галичина|Галичину]] внаслідок набігів кочівників.{{sfn|Шафарик|1847|loc=с. 213—214}}

З 1616 р. вживаються паралельно назви ''Мриголод'' і ''Містечко''.

== Розташування ==
Знаходиться за 10 км на північному сході від [[Сянік]]а і 50 км на південний схід від [[Ряшів|Ряшева]] на лівому березі [[Сян]]у.

== Історія ==
У 1340-1772 рр. Мриголод належав до [[Сяноцька земля|Сяноцької землі]] [[Руське воєводство|Руського воєводства]]. У 1425 р. Мриголод одержав [[Магдебурзьке право]] і став містом. Місто було центром '''Мриголодського староства''', до якого входили 20 сіл.

Після першого [[Поділи Речі Посполитої|поділу Речі Посполитої]] в [[1772]] році містечко увійшло до складу [[Австро-Угорщина|Австро-Угорщини]] — провінція [[Королівство Галичини та Володимирії]], з 1783 року — до [[Сяноцький округ|Сяноцького округу]]<ref>[[Центральний державний історичний архів України (Львів)]], Фонд 119</ref>, з 1867 р. включене до [[Сяніцький повіт|Сяніцького повіту]].

У 1885 р. містечко мало 623 жителі (145 греко-католиків, 349 римо-католиків і 123 юдеї); була дерев’яна греко-католицька церква (колишня парафіяльна, потім належала до парафії [[Гломча]] Бірчанського деканату [[Перемишльська єпархія|Перемишльської єпархії]]). У 1901 р. змурована нова церква Успіння Пресвятої Богородиці.

У 1919 р. Мриголод окупований польськими військами і втратив статус міста. Село належало до [[Сяніцький повіт|Сяніцького повіту]] [[Львівське воєводство|Львівського воєводства]].

В 1939 р. в селі було 720 жителів — 55 українців, 615 поляків і 50 євреїв<ref>''Кубійович В.'' [http://diasporiana.org.ua/wp-content/uploads/books/10893/file.pdf Етнічні групи південнозахідної України (Галичини) на 1.1.1939] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210221225513/http://diasporiana.org.ua/wp-content/uploads/books/10893/file.pdf |date=21 лютого 2021 }}. — Вісбаден, 1983. — с. 74.</ref>.

До [[Виселення українців з Польщі до УРСР|виселення українців у 1945 році в СРСР]] та депортації в 1947 році в рамках акції Вісла греко-католики належали до парафії [[Гломча]] [[Сяніцький деканат|Сяніцького деканату]] [[Апостольська Адміністрація Лемківщини|Апостольської адміністрації Лемківщини]].

[[Адміністративний поділ Польщі (1975–1998)|У 1975-1998 роках]] село належало до [[Кросненське воєводство|Кросненського воєводства]].

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=215 |ЧолПре=39 |ЧолПрац=143 |ЧолПост=33
|Жін=207 |ЖінПре=35 |ЖінПрац=115 |ЖінПост=57
|Разом=422 |РазомПре=74 |РазомПрац=258 |РазомПост=90
}}

== Пам’ятки ==
* Колишня церква Успіння Пресвятої Богородиці (після виселення українців використовувалась як склад та громадський туалет).

== Примітки ==
{{commonscat-inline|Mrzygłód}}
{{reflist|refs=<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age>Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web
 |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej
 |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]]
 |date=
 |accessdate=14 серпня 2018
 |archive-date=20 вересня 2018
 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180920122727/http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 }}</ref>}}

== Джерела ==
* [https://web.archive.org/web/20170703213721/http://www.apokryfruski.org/kultura/nadsanie/mrzyglod/ Apokryf Ruski]
* {{SgKP|VI|771|Mrzygłód}}
* {{SgKP|XV_cz.2|739|Mrzygłód}}
* {{SgKP|XV_cz.2|670|Tyrawa dziś Mrzygłód}}
* {{книга
 |автор          = [[Павел Йозеф Шафарик|Павел Шафарик]]
 |заголовок      = [[commons:File:Славянские древности. Том 2. Книга 2. 1847.djvu|Славянские древности. Том II. Книга II]]
 |відповідальний = Пер. О. М. Бодянского.
 |місце          = Москва
 |рік            = 1847
 |сторінки       = 361
 |ref            = Шафарик
}} {{ref-ru}}

{{Портал|Польща}}

{{Гміна Сянік}}

{{Підкарпатське-доробити}}

[[Категорія:Села Сяноцького повіту]]
[[Категорія:Географія Галичини]]
[[Категорія:Закерзоння]]

title: Країна

Країна: Польща

Воєводство: Підкарпатське воєводство

Повіт: Сяноцький повіт

Гміна: Сянік

Часовий пояс: UTC+1, влітку UTC+2

Автомобільний код: RSA


text:
# Myrafälle
Myrafälle (ibland Mirafälle) är en serie av vattenfall i Österrike. De ligger i förbundslandet Niederösterreich, i den östra delen av landet.
Den högsta punkten i närheten är Hausstein, 668 meter över havet, norr om Myrafälle. Närmaste större samhälle är Muggendorf, direkt söder om Myrafälle.
I omgivningarna runt Mirafälle växer i huvudsak barrskog. Runt Mirafälle är det ganska tätbefolkat, med 75 invånare per kvadratkilometer.

wikiname: svwiki

title: Myrafälle

in_language: sv

wikitext:
{{förväxlas|Mirafall}}
{{geobox
| Lake
<!-- *** Mallhuvud *** -->
| name              = Myrafälle
| native_name       =
| other_name        =
| category          = Vattenfall
| etymology         =
| nickname          =
<!-- *** Bild *** -->
| image             = Myrafall2.jpg
| image_caption     =
<!-- *** Länder, regioner mm *** -->
| country           = Österrike
| country_flag      = true
| state             = [[Niederösterreich]]
| state_type        = Förbundsland
| region            =
| region_type       =
| district          =
| district_type     =
| municipality      =
| municipality_type =
<!-- *** Huvudsjö, föremål i området mm *** -->
| parent            =
| city              =
| river             =
| landmark          =
<!-- *** Bifloder *** -->
| tributary_left    =
| tributary_right   =
<!-- *** Lägen, källa och mynning *** -->
| source            =
| source_location   =
| source_region     =
| source_country    =
| source_elevation  =
| source_lat_d      =
| source_lat_m      =
| source_lat_s      =
| source_lat_NS     =
| source_long_d     =
| source_long_m     =
| source_long_s     =
| source_long_EW    =
| source_confluence =
| mouth             =
| mouth_location    =
| mouth_region      =
| mouth_country     =
| mouth_elevation   =
| mouth_lat_d       =
| mouth_lat_m       =
| mouth_lat_s       =
| mouth_lat_NS      =
| mouth_long_d      =
| mouth_long_m      =
| mouth_long_s      =
| mouth_long_EW     =
<!-- *** Dimensioner och avrinningsområde *** -->
| area              =
| length            =
| width             =
| depth             =
| elevation         =
| volume            =
| watershed         =
<!-- *** Flöde *** -->
| discharge         =
| discharge_max     =
| discharge_min     =
<!-- *** Fria fält *** -->
| free              =
| free_type         =
<!-- *** Kartor *** -->
| map               = {{Kartposition Österrike|reliefkarta_om_den_finns}}
| map_caption       =
| map_locator_x     =
| map_locator_y     =
<!-- *** Fotnoter *** -->
| footnotes         =
| lat_d             = 47
| lat_m             = 54
| lat_s             = 57
| lat_NS            = N
| long_d            = 15
| long_m            = 56
| long_s            = 8
| long_EW           = E
| timezone_label    = Europe/Vienna
| utc_offset        = +1
| utc_offset_DST    = +2
| timezone          = [[Central European Time|CET]]
| timezone_DST      = [[Central European Summer Time|CEST]]
| geonames          = 2771574
| map_locator       = Österrike
}}

'''Myrafälle''' (ibland ''Mirafälle'') är <!--H.FLLS-->en serie av [[vattenfall]] i [[Österrike]].<ref name = "gn2771574"/> De ligger i förbundslandet <!--ADM1-->[[Niederösterreich]], i den östra delen av landet.<ref name = "gn2771574"/>

Den högsta punkten i närheten är Hausstein, {{formatnum:668}} meter över havet, norr om Myrafälle.<ref name = "vp"/> Närmaste större samhälle är [[Muggendorf]], direkt söder om Myrafälle.<ref name = "gn2771574"/>

I omgivningarna runt Mirafälle växer i huvudsak [[barrskog]].<ref name = "nasalandcover"/> Runt Mirafälle är det ganska tätbefolkat, med {{formatnum:75}} invånare per kvadratkilometer.<ref name = "nasapop"/>

== Källor ==

<references>
<ref name = "gn2771574">[{{Geonameslänk|gnid=2771574|name=mirafalle}} Mirafälle] at [{{Geonamesabout}} GeoNames.Org (cc-by)]; post uppdaterad 1994-01-05; databasdump nerladdad 2015-12-01</ref>
<ref name = "vp">{{Webbref |url= {{Viewfinderlänk}}|titel= Viewfinder Panoramas Digital elevation Model|hämtdatum= 2015-06-21|format= |verk= }}</ref>

<ref name = "nasapop">{{webbref|url= http://neo.sci.gsfc.nasa.gov/view.php?datasetId=SEDAC_POP|titel= NASA Earth Observations: Population Density|hämtdatum= 30 januari 2016|efternamn= |förnamn= |datum= |verk= |utgivare= NASA/SEDAC|arkivurl= https://web.archive.org/web/20160209064446/http://neo.sci.gsfc.nasa.gov/view.php?datasetId=SEDAC_POP|arkivdatum= 9 februari 2016}}</ref>
<ref name = "nasalandcover">{{webbref|url= http://neo.sci.gsfc.nasa.gov/view.php?datasetId=MCD12C1_T1|titel= NASA Earth Observations: Land Cover Classification|hämtdatum= 30 januari 2016|efternamn= |förnamn= |datum= |verk= |utgivare= NASA/MODIS|arkivurl= https://web.archive.org/web/20160228161657/http://neo.sci.gsfc.nasa.gov/view.php?datasetId=MCD12C1_T1|arkivdatum= 28 februari 2016}}</ref>
</references>

[[Kategori:Vattenfall i Niederösterreich]]

Land: Österrike

Förbundsland: Niederösterreich

Tidszon: CET (UTC+1)

- sommartid: CEST (UTC+2)


text:
# Avnia indica
Avnia indica là một loài tò vò trong họ Ichneumonidae.

title: Avnia indica

wikitext:
{{nhan đề nghiêng}}
{{Bảng phân loại
| name = ''Avnia indica''
| image =
| image_caption =
| status =
| status_system =
| status_ref =
| regnum = [[Động vật|Animalia]]
| phylum = [[Động vật Chân khớp|Arthropoda]]
| classis = [[Côn trùng|Insecta]]
| ordo = [[Bộ Cánh màng|Hymenoptera]]
| familia = [[Ichneumonidae]]
| genus = ''[[Avnia]]''
| species = '''''A. indica'''''
| binomial = ''Avnia indica''
| binomial_authority = Gupta, 2002
| synonyms =
}}
'''''Avnia indica''''' là một loài [[tò vò]] trong họ [[Ichneumonidae]].<ref name = "COL">{{chú thích web |url= http://www.catalogueoflife.org/annual-checklist/2011/search/all/key/Avnia+indica/match/1|title= Species 2000 & ITIS Catalogue of Life: 2011 Annual Checklist.|access-date= ngày 22 tháng 6 năm 2014 |author= Bisby |first = F.A. |last2 = Roskov |first2 = Y.R. |last3 = Orrell |first3 = T.M. |last4 = Nicolson |first4 = D. |last5 = Paglinawan |first5 = L.E. |last6 = Bailly |first6 = N. |last7 = Kirk |first7 = P.M. |last8 = Bourgoin |first8 = T. |last9 = Baillargeon |first9= G. |last10 = Ouvrard |first10 = D.|year= 2011|publisher=Species 2000: Reading, UK.}}</ref>

==Chú thích==
{{Tham khảo}}

==Liên kết ngoài==
*{{wikispecies-inline|Avnia indica|''Avnia indica''}}
*{{Thể loại Commons nội dòng|Avnia indica|''Avnia indica''}}

[[Thể loại:Avnia]]

{{Ichneumonidae-stub}}

title: Phân loại khoa học

Giới (regnum): Animalia

Ngành (phylum): Arthropoda

Lớp (class): Insecta

Bộ (ordo): Hymenoptera

Họ (familia): Ichneumonidae

Chi (genus): Avnia

Loài (species): A. indica

title: Danh pháp hai phần

Danh pháp hai phần: Avnia indica · Gupta, 2002


text:
# Konstmaetschappij
La Konstmaetschappije era un'associazione di artisti fondata ad Anversa nel novembre 1788 .
Sin dalla fondazione ne fecero parte molti artisti tra cui Balthasar e Maria Jacoba Ommeganck, Hendrik de Cort, Pieter Faes, Miss Herry, Jan Jozef Horemans il Giovane, Hendrik Arnold Myin, Frans Balthazar Solvyns, Matthias Van Bree, Ferdinando Verhoeven e Marten Waefelaerts.
Gli associati si riunivano settimanalmente, per un primo periodo presso la locanda Stad Oostende, quindi al De gulden Poort la cui sala riunioni privata fu decorata con opere degli stessi membri dell'associazione. Il motto dell'associazione era Tot Nut, Baet en Dienst e scopo principale quello di organizzazione feste, piccole mostre private e mostre pubbliche annuali.
La prima esposizione pubblica del Konstmaetschappij avvenne nel 1789 nel salone della Gilda.
Dal 1794 al 1811 le attività dell'associazione furono praticamente azzerate a seguito dell'occupazione francese. Riprese la piena attività nel febbraio 1811 grazie all'impulso di Balthasar  Ommeganck, cambiando il nome in Genootschap ter aanmoediging der Schoone Kunsten (Società per l'incoraggiamento delle Belle Arti).

wikiname: itwiki

title: Konstmaetschappij

in_language: it

wikitext:
La '''Konstmaetschappije''' era un'associazione di artisti fondata ad [[Anversa]] nel novembre 1788 <ref>[http://www.encyclo.nl/begrip/Konstmaetschappije Konstmaetschappije - definitie - Encyclo]</ref>.

Sin dalla fondazione ne fecero parte molti artisti tra cui [[Balthasar Ommeganck|Balthasar]] e [[Maria Jacoba Ommeganck|Maria Jacoba]] Ommeganck, [[Hendrik de Cort]], [[Pieter Faes]], [[Miss Herry]], [[Jan Jozef Horemans il Giovane]], [[Hendrik Arnold Myin]], [[Frans Balthazar Solvyns]], [[Matthias Van Bree]], [[Ferdinando Verhoeven]] e [[Marten Waefelaerts]].

Gli associati si riunivano settimanalmente, per un primo periodo presso la locanda ''Stad Oostende'', quindi al ''De gulden Poort'' la cui sala riunioni privata fu decorata con opere degli stessi membri dell'associazione. Il motto dell'associazione era ''Tot Nut, Baet en Dienst'' e scopo principale quello di organizzazione feste, piccole mostre private e mostre pubbliche annuali.

La prima esposizione pubblica del Konstmaetschappij avvenne nel 1789 nel salone della [[Gilda di San Luca|Gilda]].

Dal 1794 al 1811 le attività dell'associazione furono praticamente azzerate a seguito dell'occupazione [[Francia|francese]]. Riprese la piena attività nel febbraio 1811 grazie all'impulso di [[Balthasar  Ommeganck]], cambiando il nome in ''[[Genootschap ter aanmoediging der Schoone Kunsten]]'' (Società per l'incoraggiamento delle Belle Arti).

== Note ==
<references/>

[[Categoria:Gruppi e collettivi di artisti]]


text:
# Соня Грін
Соня Гафт Грін Лавкрафт Дейвіс (англ. Sonia Haft Greene Lovecraft Davis, при народженні: Соня Гафт Шафіркін; 16 березня 1883, Ічня, Російська імперія — 26 грудня 1972, Лос-Анджелес, США) — американська письменниця, видавець-аматорка та підприємиця українсько-єврейського походження; також відома через шлюб з письменником-фантастом Говардом Лавкрафтом.

## Біографія

### Дитинство
Соня Шафіркін народилася 16 березня 1883 року в єврейській сім'ї, у містечку Ічня на Чернігівщині. Її батько, Симон Шафіркін, володів невеликим і не дуже успішним магазином в Ічні, зрештою він взагалі був розгромлений, як і в багатьох інших євреїв. Потім батько був призваний на військову службу, після звільнення вирішив шукати кращої долі в Східній Європі. Він емігрував сам, пообіцявши невдовзі забрати й сім'ю. На час його відсутності мати Соні, Ракель, разом із дочкою переїхала жити до своїх батьків. Певний час батько писав листи матері, але зрештою перестав. Тоді Ракель змінила прізвище на дошлюбне — Гафт і 1890 року теж залишила країну: виїхала із Сонею до Англії, де приєдналася до двох своїх братів, які емігрували раніше й доволі успішно вели справи в Ліверпулі.
У Ліверпулі Ракель Гафт відкрила магазин-ательє з пошиття одягу, але затрималася тут ненадовго: 1892 року, разом зі знайомими, яких знала ще в Росії, поїхала до Нью-Йорку, залишивши Соню в школі барона де Гірша, в околиці Ліверпуля. Утім, того ж року Ракель одружилася з американцем єврейського походження, Соломоном Мосесоном, і забрала дочку до США. Мосесон називав себе на американський лад — Семюелем Моррісом і мав магазин у місті Ельміра штату Нью-Йорк, сім'я жила тут і Соня вчилася в місцевій школі. Коли дівчині виповнилося 13, вітчим вирішив, що вона вже мусить працювати, і її віддали опановувати професію модистки.

### Підприємиця
Через два роки, коли Соня Гафт уже працювала модисткою в Нью-Йорку, вона познайомилася з Самуелем Шекендорфом — також євреєм-емігрантом з Російської імперії, на 10 років старшим за неї. Він був комерсантом і пізніше змінив ім'я на більш милозвучне — Стенлі Грін (Stanley Greene). 24 грудня 1899 року вони одружилися і Соня взяла прізвище Грін. У цьому шлюбі народила двох дітей: сина (1900 р.н., помер тримісячним немовлям) та дочку Флоренс Керол ( 19 березня 1902 — 31 березня 1979), стала успішною журналісткою, відомою як Керол Велд.
Стосунки з чоловіком були складними: він виявився неврівноваженим, із важкою вдачею та психічними розладами, а крім того, не працював і зраджував. Зрештою, 1916 року він наклав на себе руки, але на той час Соня вже залишила його й жила окремо в престижному районі Нью-Йорка разом із дочкою. У неї оселилася й мати Ракель зі своїми двома дітьми від шлюбу з Моррісом, якого вона кинула. Тоді Соня Грін уже була успішною та енергійною підприємицею: вона закінчила курси підвищення кваліфікації при Колумбійському університеті й отримала керівну посаду в компанії «Ferle Heller's», яка займалася проєктуванням, виготовленням та продажем модного одягу. Соня Гафт очолювала напрямок жіночого одягу, працювала в магазині в центрі Нью-Йорка й мала дуже значний на той час дохід — 10 тисяч доларів на рік.

### Літературна діяльність
1917 року Соня Грін познайомилася із журналістом Джеймсом Ф. Мортоном, який і зацікавив її літературною творчістю. Вона почала відвідувати лекції, ходити до вечірньої школи для вдосконалення знання англійської, увійшла до Національної асоціації аматорської преси. З 1920 року її будинок на Парксайд-авеню в Брукліні став місцем зустрічей «Клубу блакитного олівця» (Blue Pencil Club) — об'єднання журналістів-аматорів Нью-Йорка. На початку липня 1921 року Соня Грін, у складі нью-йоркської делегації, поїхала на з'їзд журналістів-початківців до Бостона й там познайомилася з Говардом Лавкрафтом. Енергійна і вродлива Соня Грін зацікавилася непоказним молодим письменником:
|                                               | Я захоплювалася його особистістю, але, відверто кажучи, перший час, не його зовнішністю |
| — зі спогадів Соні Ґрін про Говарда Лавкрафта |                                                                                |

Згодом Соня Грін вступила до Об'єднаної асоціації аматорської преси, членом якої на той час був і Лавкрафт, пожертвувала кошти на її користь і зав'язала листування з письменником. У подальшому розвитку стосунків проявила ініціативу: на початку вересня того ж року вона на два дні приїхала з візитом до Лавкрафта у Провіденс. У жовтні 1921 року Соня Грін випустила перший номер власного аматорського журналу «Рейнбоу» (The Rainbow), у якому було опубліковано кілька її нарисів, а також твори Лавкрафта та інших її друзів. Другий і останній номер журналу побачив світ у травні 1922. Навесні 1922 року Лавкрафт, на запрошення Соні Грін, приїжджав до неї у Нью-Йорк, вони продовжували листування — Лавкрафт писав щодня, деякі листи сягали 50 сторінок, але після розриву Соня всі їх спалила. Ці стосунки дали певний повштох у творчості Лавкрафта, також разом вони написали оповідання «Жах на Мартін-Біч», яке, втім, уперше було видане у листопаді 1923 року за авторством лише Соні Грін під назвою «Невидимий монстр».
|                                                                                | Коли вона увірвалася в моє обмежене життя студента-заучки із Медісона [у 1921 або 1922], я відчув себе сірим горобцем, який закляк перед коброю. Подібна до Юнони, владна, з неперевершеними темними очима та волоссям, вона була надто царською для персонажки Достоєвського і, радше, видавалася героїнею із найвойовничіших сторінок «Війни і миру». Втілення величі вільної й освіченої особистості, вона проявляла унікальну глибину та силу почуттів, і спонукала мене Писати, Працювати, Творити. |
| — Альфред Гальпін, композитор і близький друг Говарда Лавкрафта про своє знайомство із Сонею Ґрін |                                                                                |

На думку дослідників, одружитися Лавкрафту запропонувала Соня Грін, і 3 березня 1924 року вони побралися, у Соборі святого Павла на Бродвеї (їй тоді виповнився 41 рік, Лавкрафту — 34). Подружжя оселилося в її будинку в Брукліні. У період з травня 1924 року по березень 1925 року Соня Грін Лавкрафт очолювала Об'єднану асоціацію аматорської преси, видала кілька випусків аматорського журналу «United Amateur», де, поміж інших, опублікувала й свої твори.
Новий шлюб був нетривалим. Невдовзі після одруження Соня втратила роботу в «Ferle Heller's»: або з причини банкрутства компанії, або ж вона пішла сама й спробувала відкрити власний магазин, але невдало. У жовтні 1924 року її уразив гострий гастрит. Лавкрафт у Нью-Йорку роботу знайти не міг і, після одужання, Соня, не знайшовши інших прийнятних варіантів, 31 грудня 1924 року поїхала до Цинциннаті, де їй запропонували посаду в універмазі, потім — у Клівленд. Вона утримувала чоловіка, який переселився у невелику квартиру в Брукліні, кожні два-три тижні приїжджала до нього, але шлюб уже не мав майбутнього. Манірний та інтелігентний Лавкрафт страждав у галасливому Нью-Йорку й дружина сама запропонувала йому повернутися назад у Провіденс, що він з радістю і зробив у квітні 1926 року. Соня допомогла влаштуватися Лавкрафту, приїжджала ще кілька разів. Навесні 1928 року вона відкрила власний магазин капелюхів у Нью-Йорці, з цієї нагоди до неї приїжджав і чоловік. Утім, Соня вже розчарувалася в шлюбі й сімейному житті на відстані й наприкінці року запропонувала розлучитися. Лавкрафт цього не очікував, був проти, але зрештою погодився. За законами штату Нью-Йорк того часу розлучення було можливе лише за умови подружньої зради, психічної хвороби або довічного ув'язнення одного з подружжя. Соня погодилася, щоб хтось з родичів Говарда фіктивно свідчив проти неї про зраду й відповідні папери мали бути підписані у квітні 1929 року. Однак одні джерела стверджують, що Лавкрафт, кохаючи Соню, так і не підписав їх, і юридично вона залишилася його дружиною на все життя, інші — що вони все-таки були підписані й подружжя розлучилося.

### Життя у Каліфорнії
У 1930 році Соня Грін написала п'єсу «Алкеста», яка невеликим накладом була опублікована лише 1985 року. У 1933 році вона переїхала до Каліфорнії, де продовжила займатися комерційною діяльністю, але попередньо знищила всі листи від Говарда Лавкрафта:
|                                                            | У мене була повна валіза листів, які він писав мені роками, але перш ніж покинути Нью-Йорк заради Каліфорнії, я віднесла їх у поле і піднесла до них сірника |
| — зі спогадів Соні Грін про стосунки з Говардом Лавкрафтом |                                                                                |

1936 року, в Лос-Анджелесі, Соня Грін одружилася з Натанієлем Авраамом Дейвісом, професором економіки та міжнародного права. Через 10 років чоловік помер. Решту життя вона прожила сама, написала ще кілька невеликих творів, а також мемуари про Лавкрафта. З єдиною дочкою Флоренс Керол вони посварилися невдовзі після шлюбу з Лавкрафтом і до глибокої старості Соні взагалі не спілкувалися. Останні роки Соня Грін була прикута до інвалідного візка й жила у закладі для літніх людей «Diana Lynn Lodge» у Санленді, околиці Лос-Анджелеса, тут і померла 26 грудня 1972 року.

## Творчість
Соня Грін — письменниця,  творчість якої не була дуже плідною, окремі твори було опубліковано вже після смерті.
- Вірші
  - «До Флоренції» (Ode to Florence) — жовтень 1921, журнал «Рейнбоу»
  - «Морс Омнібус Коммуніс» (Mors Omnibus Communis) — жовтень 1921, журнал «Рейнбоу»
- Оповідання
  - «Невидимий монстр[en]» / «Жах на Мартін-Біч» (The Invisible Monster / The Horror at Martin's Beach) — 1923, у співавторстві з Говардом Лавкрафтом, під іменем Соні Г. Грін
  - «Чотири години» (Four O'Clock) — 1949, написане у 1922
- П'єси
  - «Алкеста» (Alcestis: A Play) — 1985, 200 примірників, під іменем Соні Гафт Грін Лавкрафт
- Мемуари
  - «Європейські враження» (European Glimpses) — 1988, у співавторстві з Говардом Лавкрафтом, під іменем Соні Г. Грін
  - «Приватне життя Г. Ф. Лавкрафта» (The Private Life of H. P. Lovecraft) — 1992, під іменем Соні Г. Дейвіс
- Есе
  - «Лавкрафт, яким я його знала» (Lovecraft as I Knew Him) — 1948, під іменем Соні Г. Дейвіс
  - «Спогади про Лавкрафта: Я» (Memories of Lovecraft: I) — 1969, під іменем Соні Гафт Лавкрафт Дейвіс
- Нариси
  - «Лінива ідилія» (Idle Idylls) — жовтень 1921, журнал «Рейнбоу»
  - «Філософія» (Philosophia) — жовтень 1921, журнал «Рейнбоу»
  - «Аматеурдом редактора» (Amateurdom of the Editor) — травень 1922, журнал «Рейнбоу»
  - «Аматорські афоризми» (Amateur Aphorisms) — травень 1922, журнал «Рейнбоу»
  - «Комерція — прокляття мистецтва» (Commercialism — the Curse of Art) — травень 1922, журнал «Рейнбоу»
  - «Гра в шахи» (A Game of Chess) — травень 1922, журнал «Рейнбоу»
  - «Хейнс проти Хаунтейн» (Heins versus Houtain) — травень 1922, журнал «Рейнбоу»
- Статті
  - «Аматеурдом і редактор» (Amateurdom and the Editor) — жовтень 1921, журнал «Рейнбоу»
  - «Аматеурдом і редактор» (Amateurdom and the Editor) — травень 1922, журнал «Рейнбоу»
  - «Думка» (Opinion) — травень 1922, журнал «Рейнбоу»
  - «Рекрутинг» (Recruiting) — травень 1922, журнал «Рейнбоу»
- Видавнича та редакторська діяльність
  - 1921—1922 — Журнал «Рейнбоу»
  - 1924—1925 — Журнал «United Amateur»

title: Соня Грін

wikitext:
{{Письменник|bgcolour
|Ім'я = Соня Грін
|Оригінал імені = Sonia Greene
|Фото =
|Ширина =
|Підпис =
|Ім'я при народженні = Соня Гафт Шафіркін
|Псевдоніми =
|Дата народження =
|Місце народження = [[Ічня]], [[Чернігівська губернія]] <small>(нині [[Ічня]], [[Чернігівська область]], [[Україна]])</small>
|Дата смерті =
|Місце смерті = {{Прапорець|USA48st}} Санленд, [[Лос-Анджелес]], [[Каліфорнія]], [[США]]
|Поховання =
|Національність = [[єврей]]ка
|Громадянство = {{USA48}}
|Мова творів = англійська
|Рід діяльності =
|Роки активності =
|Напрямок =
|Жанр =
|Magnum opus =
|Ukrcenter =
|Премії =
|Нагороди =
|Сайт =
|Signature =
|Примітки =
}}

'''Соня Гафт Грін Лавкрафт Дейвіс''' ({{lang-en|Sonia Haft Greene Lovecraft Davis}}, при народженні: '''Соня Гафт Шафіркін'''; [[16 березня]] [[1883]], [[Ічня]], [[Російська імперія]] — [[26 грудня]] [[1972]], [[Лос-Анджелес]], [[США]]) — [[Сполучені Штати Америки|американська]] [[письменник|письменниця]], [[Видавнича справа|видавець]]-аматорка та підприємиця [[Українські євреї|українсько-єврейського]] походження; також відома через шлюб з [[фантастика|письменником-фантастом]] [[Говард Лавкрафт|Говардом Лавкрафтом]].

== Біографія ==

=== Дитинство ===
Соня Шафіркін народилася 16 березня 1883 року в [[євреї|єврейській]] сім'ї, у містечку Ічня на [[Чернігівська губернія|Чернігівщині]]. Її батько, Симон Шафіркін, володів невеликим і не дуже успішним магазином в Ічні, зрештою він взагалі був [[погром|розгромлений]], як і в багатьох інших євреїв. Потім батько був [[військовий обов'язок#У Російській імперії|призваний на військову службу]], після звільнення вирішив шукати кращої долі в [[Східна Європа|Східній Європі]]. Він [[еміграція|емігрував]] сам, пообіцявши невдовзі забрати й сім'ю. На час його відсутності мати Соні, Ракель, разом із дочкою переїхала жити до своїх батьків. Певний час батько писав листи матері, але зрештою перестав. Тоді Ракель змінила прізвище на [[Дошлюбне та шлюбне прізвище|дошлюбне]] — Гафт<ref name=bio>L. Sprague de Camp, 2011</ref> і 1890 року теж залишила країну<ref name=encyclopedia-Joshi59>S. T. Joshi, David E. Schultz, 2001, с. 59</ref>: виїхала із Сонею до [[Англія|Англії]], де приєдналася до двох своїх братів, які емігрували раніше й доволі успішно вели справи в [[Ліверпуль|Ліверпулі]]<ref name=bio/>.

У Ліверпулі Ракель Гафт відкрила магазин-ательє з пошиття одягу<ref name=bio/>, але затрималася тут ненадовго: 1892 року, разом зі знайомими, яких знала ще в [[Російська імперія|Росії]], поїхала до [[Нью-Йорк]]у, залишивши Соню в школі {{iw|Maurice de Hirsch|барона де Гірша|en|Maurice de Hirsch}}, в околиці Ліверпуля. Утім, того ж року Ракель одружилася з американцем єврейського походження, Соломоном Мосесоном, і забрала дочку до [[США]]<ref name=bio/><ref name=encyclopedia-Joshi59/>. Мосесон називав себе на американський лад — Семюелем Моррісом і мав магазин у місті [[Ельміра (Нью-Йорк)|Ельміра]] [[Нью-Йорк (штат)|штату Нью-Йорк]], сім'я жила тут і Соня вчилася в місцевій школі. Коли дівчині виповнилося 13, вітчим вирішив, що вона [[Дитяча праця|вже мусить працювати]], і її віддали опановувати професію модистки<ref name=bio/>.

=== Підприємиця ===
Через два роки, коли Соня Гафт уже працювала модисткою в Нью-Йорку<ref name=bio/>, вона познайомилася з Самуелем Шекендорфом<ref name=lovecraft>{{cite web|url=http://www.hplovecraft.com/life/family.aspx|назва=H.P. Lovecraft’s Family|автор=|дата=|праця=hplovecraft.com|видавець=|мова=англ|дата-доступу=2014-04-14|archive-date=14 лютого 2014|archive-url=https://web.archive.org/web/20140214044150/http://hplovecraft.com/life/family.aspx}}</ref> — також євреєм-емігрантом з Російської імперії, на 10 років старшим за неї. Він був комерсантом і пізніше змінив ім'я на більш милозвучне — Стенлі Грін (''Stanley Greene'')<ref name=bio/>. [[24 грудня]] [[1899]] року вони одружилися<ref name=lovecraft/> і Соня взяла прізвище Грін. У цьому шлюбі народила двох дітей: сина (1900 р.н., помер тримісячним немовлям) та дочку Флоренс Керол ( 19 березня 1902 — 31 березня 1979), стала успішною журналісткою, відомою як {{iw|Carol Weld|Керол Велд|en|Carol Weld}}<ref name=encyclopedia-Joshi59/><ref name=lovecraft/>.

Стосунки з чоловіком були складними: він виявився неврівноваженим, із [[Домашнє насильство|важкою вдачею]] та [[психічний розлад|психічними розладами]]<ref name=eliseev>Глеб Елисеев, 2013, Глава 7</ref>, а крім того, не працював і зраджував<ref name=bio/>. Зрештою, 1916 року він наклав на себе руки<ref name=lovecraft/>, але на той час Соня вже залишила його й жила окремо в престижному районі Нью-Йорка разом із дочкою. У неї оселилася й мати Ракель зі своїми двома дітьми від шлюбу з Моррісом, якого вона кинула<ref name=bio/>. Тоді Соня Грін уже була успішною та енергійною підприємицею: вона закінчила курси підвищення кваліфікації при [[Колумбійський університет|Колумбійському університеті]] й отримала керівну посаду в компанії «Ferle Heller's», яка займалася проєктуванням, виготовленням та продажем модного одягу. Соня Гафт очолювала напрямок жіночого одягу, працювала в магазині в центрі Нью-Йорка й мала дуже значний на той час дохід — 10 тисяч доларів на рік<ref name=eliseev/>.

=== Літературна діяльність ===
[[Файл:H. P. Lovecraft em Brooklyn em 1922.jpg|міні|ліворуч|200пкс|[[Говард Лавкрафт]]. 1922]]
1917 року Соня Грін познайомилася із [[журналістика|журналістом]] Джеймсом Ф. Мортоном, який і зацікавив її літературною творчістю<ref name=encyclopedia-Joshi59/>. Вона почала відвідувати лекції, ходити до вечірньої школи для вдосконалення знання англійської, увійшла до Національної асоціації аматорської преси. З 1920 року її будинок на Парксайд-авеню в [[Бруклін]]і став місцем зустрічей «Клубу блакитного олівця» (''Blue Pencil Club'') — об'єднання журналістів-аматорів Нью-Йорка<ref name=bio/>. На початку липня 1921 року Соня Грін, у складі нью-йоркської делегації, поїхала на з'їзд журналістів-початківців до [[Бостон]]а й там познайомилася з [[Говард Лавкрафт|Говардом Лавкрафтом]]<ref name=eliseev/>. Енергійна і вродлива Соня Грін зацікавилася непоказним молодим письменником<ref name=quote>S. T. Joshi, 2001, с. 147</ref>:

{{цитата|Я захоплювалася його особистістю, але, відверто кажучи, перший час, не його зовнішністю|20|зі спогадів Соні Ґрін про Говарда Лавкрафта|}}

Згодом Соня Грін вступила до Об'єднаної асоціації аматорської преси, членом якої на той час був і Лавкрафт, пожертвувала кошти на її користь і зав'язала листування з письменником<ref name=encyclopedia-Joshi59/>. У подальшому розвитку стосунків проявила ініціативу: на початку вересня того ж року вона на два дні приїхала з візитом до Лавкрафта у [[Провіденс]]. У жовтні 1921 року Соня Грін випустила перший номер власного аматорського журналу «Рейнбоу» (''The Rainbow''), у якому було опубліковано кілька її нарисів, а також твори Лавкрафта та інших її друзів<ref name=Joshi148>S. T. Joshi, 2001, с. 148</ref>. Другий і останній номер журналу побачив світ у травні 1922<ref name=encyclopedia-Joshi59/>. Навесні 1922 року Лавкрафт, на запрошення Соні Грін, приїжджав до неї у Нью-Йорк, вони продовжували листування — Лавкрафт писав щодня, деякі листи сягали 50 сторінок, але після розриву Соня всі їх спалила. Ці стосунки дали певний повштох у творчості Лавкрафта, також разом вони написали оповідання «Жах на Мартін-Біч», яке, втім, уперше було видане у листопаді 1923 року за авторством лише Соні Грін під назвою «Невидимий монстр»<ref name=eliseev/>.

{{цитата|Коли вона увірвалася в моє обмежене життя студента-заучки із Медісона [у 1921 або 1922], я відчув себе сірим горобцем, який закляк перед коброю. Подібна до [[Юнона|Юнони]], владна, з неперевершеними темними очима та волоссям, вона була надто царською для персонажки [[Достоєвський Федір Михайлович|Достоєвського]] і, радше, видавалася героїнею із найвойовничіших сторінок «[[Війна і мир|Війни і миру]]». Втілення величі вільної й освіченої особистості, вона проявляла унікальну глибину та силу почуттів, і спонукала мене Писати, Працювати, Творити.|20|Альфред Гальпін, композитор і близький друг Говарда Лавкрафта про своє знайомство із Сонею Ґрін<ref name=quote/>|}}

[[Файл:St Pauls south sun jeh.JPG|міні|225пкс|Собор святого Павла ([[Мангеттен]], Нью-Йорк)]]
На думку дослідників, одружитися Лавкрафту запропонувала Соня Грін, і 3 березня 1924 року вони побралися, у Соборі святого Павла на [[Бродвей|Бродвеї]] (їй тоді виповнився 41 рік, Лавкрафту — 34). Подружжя оселилося в її будинку в Брукліні. У період з травня 1924 року по березень 1925 року Соня Грін Лавкрафт очолювала Об'єднану асоціацію аматорської преси, видала кілька випусків аматорського журналу «United Amateur», де, поміж інших, опублікувала й свої твори<ref name=encyclopedia-Joshi60>S. T. Joshi, David E. Schultz, 2001, с. 60</ref>.

Новий шлюб був нетривалим. Невдовзі після одруження Соня втратила роботу в «Ferle Heller's»: або з причини банкрутства компанії, або ж вона пішла сама й спробувала відкрити власний магазин, але невдало<ref name=encyclopedia-Joshi60/>. У жовтні 1924 року її уразив гострий [[гастрит]]. Лавкрафт у Нью-Йорку роботу знайти не міг і, після одужання, Соня, не знайшовши інших прийнятних варіантів, 31 грудня 1924 року поїхала до [[Цинциннаті]], де їй запропонували посаду в універмазі, потім — у [[Клівленд]]. Вона утримувала чоловіка, який переселився у невелику квартиру в Брукліні, кожні два-три тижні приїжджала до нього, але шлюб уже не мав майбутнього<ref>Глеб Елисеев, 2013, Глава 8</ref>. Манірний та інтелігентний Лавкрафт страждав у галасливому Нью-Йорку й дружина сама запропонувала йому повернутися назад у Провіденс<ref name=eliseev10>Глеб Елисеев, 2013, Глава 10</ref>, що він з радістю і зробив у квітні 1926 року<ref>Bob Curran, 2009, с. 383</ref>. Соня допомогла влаштуватися Лавкрафту, приїжджала ще кілька разів. Навесні 1928 року вона відкрила власний магазин [[капелюх]]ів у Нью-Йорці, з цієї нагоди до неї приїжджав і чоловік. Утім, Соня вже розчарувалася в шлюбі й сімейному житті на відстані й наприкінці року запропонувала розлучитися<ref name=encyclopedia-Joshi60/>. Лавкрафт цього не очікував, був проти, але зрештою погодився. За законами штату Нью-Йорк того часу [[розлучення]] було можливе лише за умови подружньої зради, психічної хвороби або довічного ув'язнення одного з подружжя. Соня погодилася, щоб хтось з родичів Говарда фіктивно свідчив проти неї про зраду й відповідні папери мали бути підписані у квітні 1929 року. Однак одні джерела стверджують, що Лавкрафт, кохаючи Соню, так і не підписав їх, і юридично вона залишилася його дружиною на все життя<ref name=encyclopedia-Joshi60/>, інші — що вони все-таки були підписані й подружжя розлучилося<ref name=eliseev10/>.

=== Життя у Каліфорнії ===
У 1930 році Соня Грін написала п'єсу «Алкеста», яка невеликим накладом була опублікована лише 1985 року. У 1933 році вона переїхала до [[Каліфорнія|Каліфорнії]], де продовжила займатися комерційною діяльністю<ref name=encyclopedia-Joshi61>S. T. Joshi, David E. Schultz, 2001, с. 61</ref>, але попередньо знищила всі листи від Говарда Лавкрафта<ref name=Joshi148/>:
{{цитата|У мене була повна валіза листів, які він писав мені роками, але перш ніж покинути Нью-Йорк заради Каліфорнії, я віднесла їх у поле і піднесла до них сірника|20|зі спогадів Соні Грін про стосунки з Говардом Лавкрафтом}}

1936 року, в [[Лос-Анджелес]]і, Соня Грін одружилася з Натанієлем Авраамом Дейвісом, професором економіки та міжнародного права. Через 10 років чоловік помер. Решту життя вона прожила сама, написала ще кілька невеликих творів, а також мемуари про Лавкрафта. З єдиною дочкою Флоренс Керол вони посварилися невдовзі після шлюбу з Лавкрафтом і до глибокої старості Соні взагалі не спілкувалися. Останні роки Соня Грін була прикута до [[інвалідний візок|інвалідного візка]] й жила у закладі для літніх людей «Diana Lynn Lodge» у Санленді, околиці [[Лос-Анджелес]]а, тут і померла 26 грудня 1972 року<ref name=bio/>.

== Творчість ==
Соня Грін — письменниця,  творчість якої не була дуже плідною, окремі твори було опубліковано вже після смерті<ref name=encyclopedia-Joshi61/><ref>{{cite web|url=http://www.philsp.com/homeville/fmi/s1707.htm#A49992|назва=Greene, Sonia H(aft)|автор=|дата=|праця=philsp.com|видавець=|мова=англ|дата-доступу=2014-04-14|archiveurl=https://web.archive.org/web/20140530020931/http://www.philsp.com/homeville/fmi/s1707.htm#A49992|archivedate=2014-05-30|deadurl=yes}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140530020931/http://www.philsp.com/homeville/fmi/s1707.htm#A49992 |date=2014-05-30 }}</ref><ref>{{cite web|url=http://www.isfdb.org/cgi-bin/ch.cgi?77553|назва=Sonia Greene - Chronological Bibliography|автор=|дата=|праця=isfdb.org|видавець=|мова=англ|дата-доступу=2014-04-14}}</ref>.
* '''Вірші'''
** «До Флоренції» ''(Ode to Florence)'' — жовтень 1921, журнал «Рейнбоу»
** «Морс Омнібус Коммуніс» ''(Mors Omnibus Communis)'' — жовтень 1921, журнал «Рейнбоу»
* '''Оповідання'''
** «{{iw|Жах на Мартін-Біч|Невидимий монстр|en|The Horror at Martin's Beach}}» / «Жах на Мартін-Біч» ''(The Invisible Monster / The Horror at Martin's Beach)'' — 1923, у співавторстві з Говардом Лавкрафтом, під іменем Соні Г. Грін
** «[[s:en:Four O'Clock|Чотири години]]» ''(Four O'Clock)'' — 1949, написане у 1922
* '''П'єси'''
** «Алкеста» ''(Alcestis: A Play)'' — 1985, 200 примірників, під іменем Соні Гафт Грін Лавкрафт
* '''Мемуари'''
** «Європейські враження» ''(European Glimpses)'' — 1988, у співавторстві з Говардом Лавкрафтом, під іменем Соні Г. Грін
** «Приватне життя Г. Ф. Лавкрафта» ''(The Private Life of H. P. Lovecraft)'' — 1992, під іменем Соні Г. Дейвіс
* '''Есе'''
** «Лавкрафт, яким я його знала» ''(Lovecraft as I Knew Him)'' — 1948, під іменем Соні Г. Дейвіс
** «Спогади про Лавкрафта: Я» ''(Memories of Lovecraft: I)'' — 1969, під іменем Соні Гафт Лавкрафт Дейвіс
* '''Нариси'''
** «Лінива ідилія» ''(Idle Idylls)'' — жовтень 1921, журнал «Рейнбоу»
** «Філософія» ''(Philosophia)'' — жовтень 1921, журнал «Рейнбоу»
** «Аматеурдом редактора» ''(Amateurdom of the Editor)'' — травень 1922, журнал «Рейнбоу»
** «Аматорські афоризми» ''(Amateur Aphorisms)'' — травень 1922, журнал «Рейнбоу»
** «Комерція — прокляття мистецтва» ''(Commercialism — the Curse of Art)'' — травень 1922, журнал «Рейнбоу»
** «Гра в шахи» ''(A Game of Chess)'' — травень 1922, журнал «Рейнбоу»
** «Хейнс проти Хаунтейн» ''(Heins versus Houtain)'' — травень 1922, журнал «Рейнбоу»
* '''Статті'''
** «Аматеурдом і редактор» ''(Amateurdom and the Editor)'' — жовтень 1921, журнал «Рейнбоу»
** «Аматеурдом і редактор» ''(Amateurdom and the Editor)'' — травень 1922, журнал «Рейнбоу»
** «Думка» ''(Opinion)'' — травень 1922, журнал «Рейнбоу»
** «Рекрутинг» ''(Recruiting)'' — травень 1922, журнал «Рейнбоу»
* '''Видавнича та редакторська діяльність'''
** 1921—1922 — Журнал «Рейнбоу»
** 1924—1925 — Журнал «United Amateur»

== Примітки ==
{{reflist|2}}

== Посилання ==
* [http://chrisperridas.blogspot.com/search/label/Sonia%20Greene Зібрання архівних публікацій, листів та світлин Соні Грін] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190717060302/https://chrisperridas.blogspot.com/search/label/Sonia%20Greene |date=17 липня 2019 }} {{ref-en}}
* [http://lovecraft.ru/author/photo/people.html Світлини Говарда Лавкрафта та Соні Грін] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20130118035300/http://www.lovecraft.ru/author/photo/people.html |date=18 січня 2013 }} {{ref-ru}}
* [http://www.hplovecraft.com/life/gallery.aspx?PhotoID=19 Спільна світлина Говарда Лавкрафта та Соні Грін, зроблена під час їхнього знайомства 5 липня 1921 року] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140729002550/http://www.hplovecraft.com/life/gallery.aspx?PhotoID=19 |date=29 липня 2014 }} {{ref-en}}

== Джерела та література ==
* {{книга|автор= Sonia H. Davis, Lovecraft Collection|заголовок= The Private Life of H.P. Lovecraft|посилання= |відповідальний= S. T. Joshi|місце= |видавництво= Necronomicon Press|рік= 1985|том= |сторінок= 25|сторінки= |isbn=0-318-04718-7}}{{ref-en}}
* {{книга|автор= Bob Curran|заголовок= Encyclopedia of the Undead: A Field Guide to Creatures That Cannot Rest in Peace|посилання= http://books.google.com.ua/books?id=tjrh82y6dD0C&hl=uk&source=gbs_navlinks_s|відповідальний= |місце= |видавництво= ReadHowYouWant|рік= 2009|том= |сторінок= 572|сторінки= 381-382|isbn=1-442-95911-8}}{{ref-en}}
* {{книга|автор= S. T. Joshi|заголовок= A Dreamer and a Visionary: H.P. Lovecraft in His Time|посилання= http://books.google.com.ua/books?id=tfrbBSFn_p8C&printsec=frontcover&hl=uk&source=gbs_ge_summary_r&cad=0#v=onepage&q&f=false|відповідальний= |місце= Liverpool|видавництво= Liverpool University Press|рік= 2001|том= |сторінок= 422|сторінки= |isbn=0-853-23946-0}}{{ref-en}}
* {{книга|автор= S. T. Joshi|заголовок= H.P. Lovecraft: A Life|посилання= |відповідальний= |місце= |видавництво= Necronomicon Press|рік= 1996|том= |сторінок= 704|сторінки= |isbn=0-940-88488-7}}{{ref-en}}
* {{книга|автор= S. T. Joshi, David E. Schultz|заголовок= An H.P. Lovecraft Encyclopedia|посилання= http://books.google.com.ua/books?id=Myawoc_PbF4C&hl=uk&source=gbs_navlinks_s|відповідальний= |місце= |видавництво= Greenwood Publishing Group|рік= 2001|том= |сторінок= 339|сторінки= 59-61|isbn=0-313-31578-7}}{{ref-en}}
* {{книга|автор= L. Sprague de Camp|заголовок= Lovecraft: A Biography|посилання= http://books.google.com.ua/books?id=F-trxlzrgBAC&hl=uk&source=gbs_navlinks_s|відповідальний= |місце= |видавництво= Hachette UK|рік= 2011|том= |сторінок= 480|сторінки= |isbn=0-575-10364-7}}{{ref-en}}
* {{книга|автор= Глеб Елисеев|заголовок= Великие исторические персоны. Лавкрафт|посилання= http://profilib.com/chtenie/150297/gleb-eliseev-lavkraft.php|відповідальний= |місце= Москва|видавництво= Вече|рік= 2013|том= |сторінок= 448|сторінки= |isbn=978-5-9533-5141-6}}{{ref-ru}}

{{Бібліоінформація}}

{{DEFAULTSORT:Ґрін, Соня}}
[[Категорія:Уродженці Ічні]]
[[Категорія:Євреї Чернігівської області]]
[[Категорія:Українські євреї США]]
[[Категорія:Українки США]]
[[Категорія:Персоналії:Ліверпуль]]
[[Категорія:Персоналії:Нью-Йорк]]
[[Категорія:Говард Лавкрафт]]
[[Категорія:Померли в Лос-Анджелесі]]
[[Категорія:Письменниці США XX століття]]
[[Категорія:Видавці США]]
[[Категорія:Емігранти з Російської імперії до Великої Британії]]
[[Категорія:Люди з дошлюбним прізвищем матері]]
[[Категорія:Видавниці]]
[[Категорія:Американські підприємиці]]
[[Категорія:Письменниці США]]

title: Sonia Greene

Ім'я при народженні: Соня Гафт Шафіркін

Народилася: 16 березня 1883 · Ічня, Чернігівська губернія (нині Ічня, Чернігівська область, Україна)

Померла: 26 грудня 1972 (89 років) · Санленд, Лос-Анджелес, Каліфорнія, США

Поховання: Home of Peace Cemeteryd

Громадянство: США

Національність: єврейка

Діяльність: письменниця, автобіограф

Мова творів: англійська

Рід: Lovecraft familyd

У шлюбі з: Говард Лавкрафт

Діти: Carol Weldd

Sonia Greene: Соня Грін у Вікісховищі