text:
# Батальйон поліції «Шторм»
Батальйон поліції «Шторм» —  спецпідрозділ поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Одеській області.

## Історія
14 квітня 2014 року, на тлі загострення ситуації в Україні внаслідок анексії російською федерацією Автономної Республіки Крим та початку збройного конфлікту на сході країни, у структурі Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області було створено батальйон патрульної служби міліції особливого призначення «Шторм». Ініціатива створення підрозділу була зумовлена необхідністю посилення безпеки в регіоні та протидії можливим дестабілізаційним діям. Основним завданням батальйону на початковому етапі було патрулювання вулиць Одеси та області, встановлення блокпостів на ключових транспортних розв'язках, а також участь у заходах, спрямованих на запобігання сепаратистським проявам. Першим командиром батальйону було призначено Сергія Шестакова. Особовий склад формувався з числа добровольців та колишніх співробітників правоохоронних органів.
20 липня 2014 року півсотні бійців «Шторму», озброєні легкою стрілецькою, зброєю вирушило в зону бойових дій на сході України. В  ході серпневих боїв, після кількох днів артилерійських і мінометних обстрілів одеські міліціонери, в районі селища Георгіївка вступили в бойове зіткнення із російськими підрозділами Псковської десантної дивізії. В результаті бою були захоплені дві російські БМД і підбитий один танк. 23 серпня 2014 року одесити без втрат вийшли з оперативного оточення і вивели в безпечне місце колону цивільних машин з мирними жителями і їх майном. В той же день частина бійців батальйону повернулася до Одеси на ротацію.
1 вересня 2014 року усі бійці батальйону «Шторм» були відкликані зі своїх відпусток і відправлені на фронт через ситуацію, що різко погіршилася в зоні проведення Антитерористичної операції. Було повідомлено, що база та блокпости українських силовиків, розташовані в Георгіївці, разом із самою Георгіївкою, були повністю знищені за підтримки важкої артилерії РФ. Лутугине (центр району, в якому розташовувалась Георгіївка) було повністю захоплене бойовиками "ЛНР".
У Луганській області «Шторм» перебував до жовтня 2014 року. Під час чергової ротації в ДТП в Дніпропетровській області загинули бійці батальйону Олександр Романюк та Олександр Лисокінь.
З осені 2014 року, батальйон «Шторм» зайнявся забезпеченням безпеки в Одеській області. Це був непростий період: обстановка залишалася нестабільною, в місті Одесі регулярно звучали вибухи. Бійці спецпідрозділу прикривали небезпечні напрямки державного кордону, охороняли особливо важливі об'єкти, несли чергування на блокпостах і оперативно виїжджали на проблемні ділянки.
З осені 2015 року бійці батальйону «Шторм» забезпечували порядок в зоні проведення АТО в Донецькій області.
У вересні 2015 року, рота поліції «Болград» увійшла до складу батальйону «Шторм», як 3-тя рота В її оперативне обслуговування входять 8 районів: Болградський, Ізмаїльський, Ренійський, Арцизський, Кілійський, Татарбунарський, Саратський та Тарутинський. Основними завданнями були визначені підтримка громадського порядку при проведенні масових заходів, а також боротьба з озброєними злочинцями та воєнізованими збройними формуваннями.
13 квітня 2016 року, 60 бійців одеського батальйону Нацполіції "Шторм" на три місяці знову вирушили до зони АТО. Цього разу спецпризначенці виконували завдання в Маріупольскому секторі – охороняли стратегічні об'єкти та допомагали у розмінуванні населених пунктів.
19 травня 2017 року, Одеський батальйон «Шторм» відсвяткував третю річницю створення. Керівництво Головного управління Нацполіціі в Одеській області привітало бійців батальйону «ШТОРМ» з річницею створення. Рівно три роки тому був сформований добровольчий батальйон поліції особливого призначення «Шторм», який несе службу з охорони громадського порядку в зоні проведення АТО. За три роки було здійснено близько 20-ти ротацій, а деякі бійці перебували в зоні АТО більше трьох разів.
5 квітня 2017 року, на базу батальйону "Шторм" було передислоковано зведений підрозділ військовослужбовців-гвардійців з Житомирської, Чернігівської та Черкаської областей. Гвардійці патрулюватимуть спільно з поліцією вулиці м. Болграда, відпрацьовуватимуть за орієнтуваннями певні місця заради поліпшення криміногенної ситуації.
Як повідомив Голова Національної поліції України, на той час, Сергій Князєв, база спільної дислокації поліцейських і гвардійців у військовій частині 3012 НГУ є пілотним проєктом. І регіон для запуску цього нововведення обраний не випадково, адже ситуація зі збільшенням числа розбійних нападів у Бессарабії викликає занепокоєння керівництва Нацполіції і МВС. А начальник поліції Одеської області, на той час, Дмитро Головін наголосив, що в регіоні гостро стоїть і питання прихованого сепаратизму, тому правоохоронці повинні докласти зусиль, щоб тримати ситуацію під контролем і довести, що Бессарабія – це українська територія, а Болград – українське місто, наводить слова посадовців Департамент комунікації МВС України.
На початку агресії Росії проти України, Москва намагалася створити на півдні Одеської області сепаратистський рух, так звану «народну раду Бессарабії», після провалу спроб створити в самій Одесі угруповання «Одеська народна республіка» на кшталт аналогічних у Донецьку й Луганську. Двох найактивніших діячів «народної ради», громадян України, в 2015 році затримало СБУ, згодом їх обміняли на ув’язнених у Росії за сфальсифікованими звинуваченнями українців Геннадія Афанасьєва і Юрія Солошенка.
19 липня 2020 року, згідно повідомлення пресцентру Національної поліції України, 35 співробітників батальйону патрульної служби поліції особливого призначення "Шторм" вирушили до м. Маріуполя, де впродовж двох місяців будуть охороняти стратегічні об'єкти, чергувати на блокпостах, забезпечувати публічну безпеку та правопорядок.
24 січня 2022 року, в органі місцевого самоврядування міста та Одеської міської громади повідомили, що начальник штабу батальйону патрульної служби поліції особливого призначення "Шторм" підполковник Євген Мірошниченко очолить Одеський батальйон ТрО.
З початком повномасштабного вторгнення російських військ на територію України батальйон патрульної служби поліції особливого призначення «Шторм» ніс службу на різних напрямках бойових дій.
14 квітня 2024 року спецпідрозділ було розформовано, а його особовий склад посилив штурмовий полк «Цунамі» бригади «Лють».

## Склад
- 1-ша рота
- 2-га рота
- Рота «Болград»[9]

## Командування
Командир батальйону - полковник поліції Анатолій Будзар.

## Втрати
- Рудніцький Вадим Володимирович, рядовий міліції, загинув 24 серпня 2014 року.
- Петрівський Степан Петрович, рядовий міліції, загинув 24 серпня 2014 року.
- Романюк Олександр Борисович, лейтенант міліції, інспектор штабу, загинув 20 вересня 2014 року.
- Лисоконь Олександр Юрійович, старший сержант міліції, загинув 20 вересня 2014 року.
- Кузьмінов Сергій Михайлович, офіцер поліції, загинув до 16 серпня 2022 року.

wikiname: ukwiki

title: Батальйон поліції «Шторм»

in_language: uk

wikitext:
{{Картка військового формування
| назва                     = Батальйон поліції особливого призначення «Шторм»
| оригінальна_назва         =
| зображення                = [[Файл:Shtorm Battalion.png|250px]]
| розмір_зображення         = 200px
| альт                      =
| дати                      = 14 квітня 2014 року — 14 квітня 2024 року <ref>[https://od.npu.gov.ua/strucktura/okremi-pidrozdily-hunp-v-odeskii-oblasti Окремі підрозділи ГУНП в Одеській області]{{Недоступне посилання}}</ref>
| країна                    = {{UKR}}
| належність                = {{FМВС}}
| вид                       = {{FНПУ}}
| тип                       = поліція особливого призначення
| роль                      = штурмові дії, знешкодження диверсійно-розвідувальних груп та незаконних збройних формувань
| спеціалізація             =
| розмір                    = батальйон
| командна_структура        =
| гарнізон                  = [[Одеська область]]
| гасло                     = Народжені перемагати
| штандарт                  = <!-- або | кольори = -->
| штандарт_назва            = <!-- або | кольори_назва = -->
| річниці                   = 14 квітня
| битви                     = [[Російсько-українська війна (з 2014)|Російсько-українська війна]]
* [[Бої за Миколаїв]]
| битви_назва               = Війни/битви
| льотні_години             =
| вебсайт                   =
| поточний_командувач       = полковник поліції Анатолій Будзар
| командувач1               =
| командувач1_назва         =
| визначні_командувачі      = <!-- Знаки розрізнення -->
| знак_розрізнення          =
| знак_розрізнення_назва    =
| знак_розрізнення2         =
| знак_розрізнення2_назва   =
| знак_розрізнення3         =
| знак_розрізнення3_назва   =
| знак_розрізнення4         =
| знак_розрізнення4_назва   =
| знак_розрізнення5         =
| знак_розрізнення5_назва   =
| кін_дата                  =
}}

{{інші значення|Шторм (значення)}}
'''Батальйон поліції «Шторм»''' —  спецпідрозділ поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Одеській області.

== Історія ==
[[Файл:«Shtorm» battalion (2).png|thumb|Емблема БПСМОП «Шторм» ГУ МВС (2014 рік)|250x350px]]
14 квітня 2014 року, на тлі загострення ситуації в Україні внаслідок [[Анексія Криму (2014)|анексії російською федерацією Автономної Республіки Крим]] та початку [[Російсько-українська війна (з 2014)|збройного конфлікту на сході країни]], у структурі Головного управління [[Міністерство внутрішніх справ України|Міністерства внутрішніх справ України]] в Одеській області було створено батальйон патрульної служби міліції особливого призначення «Шторм». Ініціатива створення підрозділу була зумовлена необхідністю посилення безпеки в регіоні та протидії можливим дестабілізаційним діям. Основним завданням батальйону на початковому етапі було патрулювання вулиць [[Одеса|Одеси]] та [[Одеська область|області]], встановлення блокпостів на ключових транспортних розв'язках, а також участь у заходах, спрямованих на запобігання сепаратистським проявам. Першим командиром батальйону було призначено Сергія Шестакова. Особовий склад формувався з числа добровольців та колишніх співробітників правоохоронних органів.<ref>[https://od.npu.gov.ua/news/batalion-politsii-odeshchyny-shtorm-10-rokiv-na-zakhysti-ukrainy Батальйон поліції Одещини «Шторм» – 10 років на захисті України]</ref>

20 липня 2014 року півсотні бійців «Шторму», озброєні легкою стрілецькою, зброєю вирушило в [[Війна на сході України|зону бойових дій]] на сході України.<ref>[http://fakty.ua/183617-iz-odessy-na-vostok-otpravilsya-batalon-shtorm Из Одессы на восток отправился батальон «Шторм»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140826120452/http://fakty.ua/183617-iz-odessy-na-vostok-otpravilsya-batalon-shtorm |date=26 серпня 2014 }} {{ref-ru}}</ref> В  ході серпневих боїв, після кількох днів артилерійських і мінометних обстрілів одеські міліціонери, в районі селища Георгіївка вступили в бойове зіткнення із російськими підрозділами [[76-а повітряно-десантна дивізія (СРСР)|Псковської десантної дивізії]]. В результаті бою були захоплені дві російські [[Бойова машина десанту|БМД]] і підбитий один танк<ref>[http://inforesist.org/batalon-shtorm-posle-boya-s-pskovskimi-desantnikami-video/ Батальон «Шторм» после боя с псковскими десантниками. Видео] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140825070827/http://inforesist.org/batalon-shtorm-posle-boya-s-pskovskimi-desantnikami-video/ |date=25 серпня 2014 }} {{ref-ru}}</ref>. 23 серпня 2014 року одесити без втрат вийшли з оперативного оточення і вивели в безпечне місце колону цивільних машин з мирними жителями і їх майном. В той же день частина бійців батальйону повернулася до Одеси на ротацію.

1 вересня 2014 року усі бійці батальйону «Шторм» були відкликані зі своїх відпусток і відправлені на фронт через ситуацію, що різко погіршилася в зоні проведення Антитерористичної операції. Було повідомлено, що база та блокпости українських силовиків, розташовані в Георгіївці, разом із самою Георгіївкою, були повністю знищені за підтримки важкої артилерії РФ. Лутугине (центр району, в якому розташовувалась Георгіївка) було повністю захоплене бойовиками "ЛНР".

{{External media
 | video1 = 1. [https://www.youtube.com/watch?v=D9cu8RXdMwY Батальйон «Шторм» після бою з російськими десантниками] // 23 серпня 2014
}}
У Луганській області «Шторм» перебував до жовтня 2014 року. Під час чергової ротації в ДТП в Дніпропетровській області загинули бійці батальйону [[Романюк Олександр Борисович|Олександр Романюк]] та [[Лисоконь Олександр Юрійович|Олександр Лисокінь]].

З осені 2014 року, батальйон «Шторм» зайнявся забезпеченням безпеки в [[Одеська область|Одеській області]]. Це був непростий період: обстановка залишалася нестабільною, в місті Одесі регулярно звучали вибухи. Бійці спецпідрозділу прикривали небезпечні напрямки державного кордону, охороняли особливо важливі об'єкти, несли чергування на блокпостах і оперативно виїжджали на проблемні ділянки.

З осені 2015 року бійці батальйону «Шторм» забезпечували порядок в зоні проведення [[Антитерористична операція|АТО]] в Донецькій області.

У вересні 2015 року, рота поліції «Болград» увійшла до складу батальйону «Шторм», як 3-тя рота<ref name="dumkaodessa">{{Cite web |url=http://dumka.odessa.ua/nacionalna-gvardiya-ukraini-ta-policeyskiy-batalyon-shtorm/ |title=Національна гвардія України та поліцейський батальйон «Шторм» ПОПЕРЕДЖАЮТЬ: «На Бессарабії Одещини сепаратизму і безладів не буде!» |accessdate=17 червня 2017 |archive-date=10 червня 2017 |archive-url=https://web.archive.org/web/20170610162344/http://dumka.odessa.ua/nacionalna-gvardiya-ukraini-ta-policeyskiy-batalyon-shtorm/ }}</ref> В її оперативне обслуговування входять 8 районів: Болградський, Ізмаїльський, Ренійський, Арцизський, Кілійський, Татарбунарський, Саратський та Тарутинський. Основними завданнями були визначені підтримка громадського порядку при проведенні масових заходів, а також боротьба з озброєними злочинцями та воєнізованими збройними формуваннями<ref name="dumkaodessa"/>.

13 квітня 2016 року, 60 бійців одеського батальйону Нацполіції "Шторм" на три місяці знову вирушили до зони АТО. Цього разу спецпризначенці виконували завдання в Маріупольскому секторі – охороняли стратегічні об'єкти та допомагали у розмінуванні населених пунктів.

19 травня 2017 року, Одеський батальйон «Шторм» відсвяткував третю річницю створення. Керівництво Головного управління Нацполіціі в Одеській області привітало бійців батальйону «ШТОРМ» з річницею створення. Рівно три роки тому був сформований добровольчий батальйон поліції особливого призначення «Шторм», який несе службу з охорони громадського порядку в зоні проведення АТО. За три роки було здійснено близько 20-ти ротацій, а деякі бійці перебували в зоні АТО більше трьох разів.

5 квітня 2017 року, на базу батальйону "Шторм" було передислоковано зведений підрозділ військовослужбовців-гвардійців з Житомирської, Чернігівської та Черкаської областей. Гвардійці патрулюватимуть спільно з поліцією вулиці м. [[Болград]]а, відпрацьовуватимуть за орієнтуваннями певні місця заради поліпшення криміногенної ситуації.

Як повідомив Голова Національної поліції України, на той час, [[Князєв Сергій Миколайович|Сергій Князєв]], база спільної дислокації поліцейських і гвардійців у військовій частині 3012 НГУ є пілотним проєктом. І регіон для запуску цього нововведення обраний не випадково, адже ситуація зі збільшенням числа розбійних нападів у Бессарабії викликає занепокоєння керівництва Нацполіції і МВС. А начальник поліції Одеської області, на той час, [[Головін Дмитро Валерійович|Дмитро Головін]] наголосив, що в регіоні гостро стоїть і питання прихованого сепаратизму, тому правоохоронці повинні докласти зусиль, щоб тримати ситуацію під контролем і довести, що Бессарабія – це українська територія, а Болград – українське місто, наводить слова посадовців Департамент комунікації МВС України.

На початку [[Російсько-українська війна (з 2014)|агресії Росії]] проти України, Москва намагалася створити на півдні [[Одеська область|Одеської області]] сепаратистський рух, так звану «народну раду Бессарабії», після провалу спроб створити в самій Одесі угруповання «Одеська народна республіка» на кшталт аналогічних у Донецьку й Луганську. Двох найактивніших діячів «народної ради», громадян України, в 2015 році затримало СБУ, згодом їх обміняли на ув’язнених у Росії за сфальсифікованими звинуваченнями українців Геннадія Афанасьєва і Юрія Солошенка.

19 липня 2020 року, згідно повідомлення пресцентру Національної поліції України, 35 співробітників батальйону патрульної служби поліції особливого призначення "Шторм" вирушили до м. [[Маріуполь|Маріуполя]], де впродовж двох місяців будуть охороняти стратегічні об'єкти, чергувати на блокпостах, забезпечувати публічну безпеку та правопорядок<ref>[https://www.npu.gov.ua/news/oos/na-odeshhini-bijczi-virushili-shtormu-v-zonu-provedennya-operacziji-ob-jednanix-sil/ На Одещині бійці «Шторму» вирушили в зону проведення Операції об’єднаних сил ООС 19.07.2020, 14:04]</ref>.

24 січня 2022 року, в [[Одеська міська рада|органі місцевого самоврядування міста та Одеської міської громади]] повідомили, що начальник штабу батальйону патрульної служби поліції особливого призначення "Шторм" підполковник Євген Мірошниченко очолить Одеський батальйон [[Війська територіальної оборони (Україна)|ТрО]]<ref>{{Cite web |url=https://dumskaya.net/news/odesskiy-batalon-territorialnoy-oborony-vozglavi-158811/ |title=Одеський батальйон територіальної оборони очолить десантник, який воював на сході та брав участь у захопленні російської бронетехніки. (рос.) 24.01.2022, 20:27 |accessdate=25 січня 2022 |archive-date=25 січня 2022 |archive-url=https://web.archive.org/web/20220125102643/https://dumskaya.net/news/odesskiy-batalon-territorialnoy-oborony-vozglavi-158811/ }}</ref>.

З початком повномасштабного вторгнення російських військ на територію України батальйон патрульної служби поліції особливого призначення «Шторм» ніс службу на різних напрямках бойових дій.

14 квітня 2024 року спецпідрозділ було розформовано, а його особовий склад посилив [[штурмовий полк «Цунамі»]] [[Об'єднана штурмова бригада Нацполіції «Лють»|бригади «Лють»]]<ref>[https://nabir.np.gov.ua/index.php?r=recruitment/process_recruitment&id=8811 ОШБ «Лють»]</ref>.

== Склад ==

* 1-ша рота
* 2-га рота
* Рота «Болград»<ref>{{Cite web |url=https://militaryland.net/ukraine/special-police-forces/shtorm-battalion/}}</ref>

== Командування ==
Командир батальйону - полковник поліції Анатолій Будзар<ref>{{Cite web |url=https://od-cvrg.com.ua/чергова-ротація-в-батальйоні-особлив/ |title=Чергова ротація в батальйоні особливого призначення “Шторм”. 08.10.2019 |accessdate=28 травня 2022 |archive-date=25 січня 2022 |archive-url=https://web.archive.org/web/20220125082551/https://od-cvrg.com.ua/чергова-ротація-в-батальйоні-особлив/ }} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20220125082551/https://od-cvrg.com.ua/чергова-ротація-в-батальйоні-особлив/ |date=2022-01-25 }}</ref>.

== Втрати ==
* '''[[Рудніцький Вадим Володимирович]]''', рядовий міліції, загинув 24 серпня 2014 року.
* '''[[Петрівський Степан Петрович]]''', рядовий міліції, загинув 24 серпня 2014 року.
* '''[[Романюк Олександр Борисович]]''', лейтенант міліції, інспектор штабу, загинув 20 вересня 2014 року.
* '''[[Лисоконь Олександр Юрійович]]''', старший сержант міліції, загинув 20 вересня 2014 року.
* '''[[Кузьмінов Сергій Михайлович]]''', офіцер поліції, загинув до 16 серпня 2022 року.

== Див. також ==
* [[Спеціальна поліція в Україні]]
* [[Національна поліція України]]
* [[Патрульна служба поліції особливого призначення України]]

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [https://www.facebook.com/battalion.storm Батальйон «Шторм»] — волонтерський проєкт
* [https://www.facebook.com/groups/133727033640268/ БПСПОП «ШТОРМ» ГУНП в Одеській області] — волонтерський проєкт
* [http://dumka.odessa.ua/nacionalna-gvardiya-ukraini-ta-policeyskiy-batalyon-shtorm/ Національна гвардія України та поліцейський батальйон «Шторм» ПОПЕРЕДЖАЮТЬ: «На Бессарабії Одещини сепаратизму і безладів не буде!»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170610162344/http://dumka.odessa.ua/nacionalna-gvardiya-ukraini-ta-policeyskiy-batalyon-shtorm/ |date=10 червня 2017 }}

{{-}}{{СП Національної поліції України}}
{{Добровольчі військові формування України (2014 - дотепер)}}
{{Російська збройна агресія проти України (2014‒2016)}}

{{DEFAULTSORT:Батальйон поліції «Шторм»}}
[[Категорія:Батальйони Національної поліції України]]
[[Категорія:Військові формування України у російсько-українській війні (з 2014)]]
[[Категорія:Військові формування в Одеській області]]

Країна: Україна

Належність: МВС

Вид: Національна поліція

Тип: поліція особливого призначення

Чисельність: батальйон

Гарнізон/Штаб: Одеська область

Гасло: Народжені перемагати

Річниці: 14 квітня

Війни/битви: Російсько-українська війна - Бої за Миколаїв

title: Командування

Поточний · командувач: полковник поліції Анатолій Будзар


text:
# Taśma czasu
Taśma czasu, oś czasu jest często używana w edukacji, aby pomóc uczniom zrozumieć wydarzenia i trendy dla specyficznego tematu.

## Typy taśm czasu
Istnieje wiele metod wizualizacji taśm czasu. W historii, najczęściej są one statycznymi obrazami narysowanymi lub wydrukowanymi na papierze. Taśmy czasu mocno opierają się na wystroju graficznym i możliwościach artysty do obrazowania informacji. Mapa inwazji Napoleona na Rosję, której autorem był Charles Joseph Minard jest przykładem niestandardowej taśmy czasu, która używa również geografii jako część wizualizacji.
Taśma czasu może być również wykonana w wersji cyfrowej i interaktywnej. Ten typ taśm czasu nie jest obostrzony przez zwykłe ograniczenia przestrzeni.

wikiname: plwiki

title: Taśma czasu

in_language: pl

wikitext:
'''Taśma czasu''', '''oś czasu''' jest często używana w [[Edukacja|edukacji]], aby pomóc uczniom zrozumieć wydarzenia i trendy dla specyficznego tematu.

== Typy taśm czasu ==
[[Plik:Minard.png|250px|mały|prawo|[[wizualizacja|Graficzna wizualizacja]] marszu [[Wielka Armia|Napoleona]]. Autor: Charles Minard]]
Istnieje wiele metod [[wizualizacja|wizualizacji]] taśm czasu. W historii, najczęściej są one statycznymi obrazami narysowanymi lub wydrukowanymi na papierze. Taśmy czasu mocno opierają się na [[Wystrój graficzny|wystroju graficznym]] i możliwościach artysty do obrazowania informacji. Mapa [[Inwazja na Rosję (1812)|inwazji Napoleona na Rosję]], której autorem był [[Charles Joseph Minard]] jest przykładem niestandardowej taśmy czasu, która używa również geografii jako część wizualizacji.

Taśma czasu może być również wykonana w wersji cyfrowej i interaktywnej. Ten typ taśm czasu nie jest obostrzony przez zwykłe ograniczenia przestrzeni.

== Linki zewnętrzne ==
{{Commons|Timeline}}

* {{Cytuj stronę | url = http://allofme.com/ | tytuł = AllofMe | opublikowany = allofme.com | archiwum = https://web.archive.org/web/20170923035118/http://allofme.com/ | zarchiwizowano = 2017-09-23}} – interaktywne taśmy czasu

{{Kontrola autorytatywna}}

[[Kategoria:Chronologia]]


text:
# Hausmannit
Hausmannit är ett mineral som består av oxiden Mn3O4. Färgen är svart med svag metallglans.

## Förekomst
Hausmannit förekommer tillsammans med andra manganmineral och bryts och används tillsammans med dem som malm. Svenska fyndigheter finns i Värmland vid Nordmark, Persberg och Långban. I Tyskland finns den bland annat i Ilmenau i Thüringen och Ilfeld i Harz. Vidare finns förekomster i ryska Uralbergen och i Arkansas, USA.
De bästa proverna har hittats i Sydafrika och Namibia, där den förekommer tillsammans med pyrolusit och psilomelan samt järn-mangan-mineralet bixbyit (Mn,Fe)2O3.

wikiname: svwiki

title: Hausmannit

in_language: sv

wikitext:
{{Infobox mineral
|bild= [[Fil:Hausmannite-215565.jpg|240px]]
|bildtext=
|kategori= Oxidmineral
|grupp=
|danaklass=
|strunzklass= 04.BB.10
|formel= Mn2+Mn3+2O4
|färg= Brunsvart, gråaktig
|bildning=
|förekomstsätt=
|assoc= Rodokrosit, pyrolusit, jacobsit, braunit, andradit, baryt
|kristallsystem= Tetragonala
|tvilling=
|spaltning= Perfekt {001}; {112} och {011}, otydlig
|brott= Ojämna – släta ytor
|hållbarhet=
|mohs= 5,5
|glans= Halvmetallisk
|polish=
|refraktion=
|ljusbrytning= nω=2,463; nε=2,15
|dubbelbrytning= δ=0,310
|optisk karaktär= Enaxligt negativ
|dispersion=
|pleokroism=
|transparens=
|fluorescens=
|streckfärg= Mörkt rödbrun
|specifik vikt= 4,7–4,84
|densitet=
|smältpunkt=
|smältbarhet=
|radioaktivitet=
|diagnos= ej magnetiskt
|löslighet=
|typlokal=
|övrigt=
|ref= <ref name="handbook">[http://www.handbookofmineralogy.org/pdfs/hausmannite.pdf] handbookofmineralogy</ref> <ref>[https://www.mindat.org/min-1832.html] mindat.org hausmannite</ref>
}}
'''Hausmannit''' är ett mineral som består av oxiden Mn3O4. Färgen är svart med svag metallglans.

== Förekomst ==
Hausmannit förekommer tillsammans med andra [[mangan]]mineral och bryts och används tillsammans med dem som [[malm]]. Svenska fyndigheter finns i [[Värmland]] vid [[Nordmark]], [[Persberg]] och [[Långban]]. I [[Tyskland]] finns den bland annat i [[Ilmenau]] i [[Thüringen]] och Ilfeld<ref name="handbook"/><ref>[https://www.mindat.org/show.php?id=1832&ld=1#themap] fyndplatser enligt mindat.org</ref> i [[Harz]]. Vidare finns förekomster i ryska [[Uralbergen]] och i [[Arkansas]], [[USA]].<ref>Meyers varulexikon, Forum, 1952</ref>

De bästa proverna har hittats i [[Sydafrika]] och [[Namibia]], där den förekommer tillsammans med [[pyrolusit]] och [[psilomelan]] samt [[järn]]-mangan-mineralet [[bixbyit]] (Mn,Fe)2O3.

== Källor ==
{{enwp|url=https://en.wikipedia.org/w/index.php?title=Hausmannite&oldid=461757040|artikel=Hausmannite|datum=2011-11-21.}}
=== Noter ===
<references/>
[[Kategori:Mineral]]

Kategori: Oxidmineral

Färg: Brunsvart, gråaktig

Kristallstruktur: Tetragonala

Spaltning: Perfekt {001}; {112} och {011}, otydlig

Brott: Ojämna – släta ytor

Glans: Halvmetallisk

Optisk karaktär: Enaxligt negativ

Streckfärg: Mörkt rödbrun

Diagnostiska egenskaper: ej magnetiskt


text:
# Nora Zaïdi
Nora Mebrak-Zaïdi (ur. 6 lipca 1965 w Bethoncourt) – francuska polityk, urzędniczka i działaczka społeczna pochodzenia algierskiego, posłanka do Parlamentu Europejskiego III kadencji.

## Życiorys
Córka imigranta z Algierii, pracownika fabryki tekstyliów. Uzyskała licencjat z lingwistyki, specjalizując się w językach angielskim i niemieckim, oraz bakalaureat z filozofii i literatury. Działała w organizacji antyrasistowskiej SOS Racisme, była przewodniczącą jego struktur w Montbéliard i delegatką na jej kongres krajowy. Zyskała pewną popularność, występując w wiadomościach w państwowej telewizji Antenne 2, gdzie wypowiedziała się przeciw brakowi reprezentacji imigrantów w polityce.
W 1989 zdobyła mandat posłanki do Parlamentu Europejskiego z 20. miejsca listy Partii Socjalistycznej (jako bezpartyjna reprezentantka SOS Racisme z rekomendacji Laurenta Fabiusa). Została pierwszą (razem z Djidą Tazdaït) eurodeputowaną z krajów Maghrebu. Przez całą kadencję była stowarzyszona z grupą socjalistów, należała m.in. do Komisji ds. Młodzieży, Kultury, Edukacji, Środków Masowego Przekazu i Sportu, Komisji ds. Swobód Obywatelskich i Spraw Wewnętrznych oraz Delegacji ds. stosunków z państwami Maszreku.
W 1994 kandydowała ponownie z paneuropejskiej listy Europa zaczyna się w Sarajewie, po porażce ugrupowania wycofała się z działalności publicznej. Później pracowała jako w państwowej organizacji zajmującej się imigrantami, na początku XXI wieku była również lewicową radną w Valentigney.
Ma czwórkę dzieci.

title: Nora Zaïdi

wikitext:
{{Biogram infobox
 |imię i nazwisko           = Nora Zaïdi
 |grafika                   =
 |opis grafiki              =
 |alt grafiki               =
 |data urodzenia            = 6 lipca 1965
 |miejsce urodzenia         = [[Bethoncourt]]
 |data śmierci              =
 |miejsce śmierci           =
 |zawód                     = polityk, urzędniczka, działaczka społeczna
 |stanowisko                = posłanka do Parlamentu Europejskiego (1989–1994)
 |odznaczenia               =
 |commons                   =
}}
'''Nora Mebrak-Zaïdi''' (ur. [[6 lipca]] [[1965]] w [[Bethoncourt]]) – [[Francja|francuska]] polityk, urzędniczka i działaczka społeczna pochodzenia algierskiego, [[poseł do Parlamentu Europejskiego|posłanka]] do [[Parlament Europejski|Parlamentu Europejskiego]] III kadencji.

== Życiorys ==
Córka imigranta z [[Algieria|Algierii]], pracownika fabryki tekstyliów. Uzyskała licencjat z lingwistyki, specjalizując się w językach angielskim i niemieckim, oraz bakalaureat z filozofii i literatury{{r|bio}}. Działała w organizacji antyrasistowskiej [[SOS Racisme]], była przewodniczącą jego struktur w [[Montbéliard]] i delegatką na jej kongres krajowy. Zyskała pewną popularność, występując w wiadomościach w państwowej telewizji [[France 2|Antenne 2]], gdzie wypowiedziała się przeciw brakowi reprezentacji imigrantów w polityce{{r|ina}}.

W 1989 zdobyła mandat posłanki do [[Parlament Europejski|Parlamentu Europejskiego]] z 20. miejsca listy [[Partia Socjalistyczna (Francja)|Partii Socjalistycznej]] (jako bezpartyjna reprezentantka SOS Racisme z rekomendacji [[Laurent Fabius|Laurenta Fabiusa]]{{r|leparisien}}). Została pierwszą (razem z [[Djida Tazdaït|Djidą Tazdaït]]) eurodeputowaną z krajów Maghrebu. Przez całą kadencję była stowarzyszona z [[Partia Europejskich Socjalistów|grupą socjalistów]], należała m.in. do Komisji ds. Młodzieży, Kultury, Edukacji, Środków Masowego Przekazu i Sportu, Komisji ds. Swobód Obywatelskich i Spraw Wewnętrznych oraz Delegacji ds. stosunków z państwami [[Maszrek]]u{{r|pe}}.

W 1994 kandydowała ponownie z paneuropejskiej listy [[Europa zaczyna się w Sarajewie]], po porażce ugrupowania wycofała się z działalności publicznej. Później pracowała jako w państwowej organizacji zajmującej się imigrantami, na początku XXI wieku była również lewicową radną w [[Valentigney]]{{r|leparisien}}.

Ma czwórkę dzieci{{r|leparisien}}.

== Przypisy ==
{{Przypisy|
<ref name="pe">{{Cytuj stronę | url = https://www.europarl.europa.eu/meps/pl/992/NORA_MEBRAK-ZAIDI/history/3 | tytuł = Nora Zaïdi | opublikowany = europarl.europa.eu | data dostępu = 2019-09-01}}</ref>
<ref name="bio">{{Cytuj książkę|url=https://publications.europa.eu/en/publication-detail/-/publication/2c0be2df-c10e-4918-9274-51842953a0ab|tytuł=The Members of the European Parliament 1989–1994|język=en|data dostępu=2017-09-01|wydawca=Office for Official Publications of the European Communities|miejsce=Luksemburg|rok=1990|strony=235}}</ref>
<ref name="ina">{{Cytuj stronę | url = https://www.ina.fr/video/CAB88013121/sos-racisme-video.html | tytuł = SOS Racisme A2 Le Journal 20H | data = 3 kwietnia 1988 | opublikowany = ina.fr | język = fr | data dostępu = 2019-09-01}}</ref>
<ref name="leparisien">{{Cytuj stronę | url = http://www.leparisien.fr/economie/l-important-c-est-de-travailler-pour-mes-valeurs-10-04-2007-2007930868.php | tytuł = « L'important, c'est de travailler pour mes valeurs » | nazwisko = Sauter | imię = Philippe | data = 10 kwietnia 2007 | opublikowany = leparisien.fr | język = fr | data dostępu = 2019-09-01}}</ref>
}}

{{Kontrola autorytatywna}}

{{SORTUJ:Zaïdi, Nora}}
[[Kategoria:Francuscy działacze społeczni]]
[[Kategoria:Francuscy posłowie do Parlamentu Europejskiego]]
[[Kategoria:Francuscy samorządowcy]]
[[Kategoria:Francuscy urzędnicy]]
[[Kategoria:Francuzi pochodzenia algierskiego]]
[[Kategoria:Politycy Partii Socjalistycznej (Francja)]]
[[Kategoria:Urodzeni w 1965]]

title: Nora Zaïdi

Data i miejsce urodzenia: 6 lipca 1965 · Bethoncourt


text:
# داماد فراری
داماد فراری فیلمی به کارگردانی و نویسندگی اسماعیل ریاحی محصول سال ۱۳۴۵ است.

## خلاصه داستان
پدری بر بالین بیماری وصیت می‌کند که پس از مرگ دو فرزند او به این شرط وارث اموالش بشوند که نوه‌هایش به عقد یکدیگر درآیند و صاحب فرزند شوند. دو برادر می‌کوشند به کمک رامین فرزندان خود را به ازدواج با یکدیگر راضی کنند: اما مهری، دخترعمو، و مهدی، پسرعمو، هر کدام به تصور اینکه دیگری به قصد تصاحب ثروت، راضی به ازدواج با او شده از این کار خودداری می‌کند. از یکسو مهدی پای بند زنی آوازه خوان و از سوی دیگر مهری مورد علاقهٔ جوانی است که به عنوان کمک آشپز در خانهٔ آن‌ها کار می‌کند. مهری و مهدی برای آن که خود را از دست پدرانشان خلاص کنند به عقد مصلحتی رضایت می‌دهند، تا این که هر کدام پس از ماجراهای مضحکی متوجهٔ علاقهٔ خود به دیگری می‌شود و با شادمانی زندگی جدیدی را آغاز می‌کنند.

## بازیگران
- رضا ارحام صدر
- آذر شیوا
- همایون
- نیکو صفایی
- منصور سپهرنیا
- احمد قدکچیان
- عبدالعلی همایون
- محمود پیراسته
- تقی ظهوری
- محسن آراسته

wikiname: fawiki

title: داماد فراری

in_language: fa

wikitext:
{{جعبه فیلم
  | عنوان= داماد فراری
  | تصویر         = پوستر داماد فراری.jpg
  | عرض تصویر     =
  | زیرنویس       =
  | کارگردان= [[اسماعیل ریاحی]]
  | نویسنده= [[اسماعیل ریاحی]]
  | تهیه‌کننده= [[ناتاییل زبولانی]]
  | بازیگران= [[رضا ارحام صدر]]{{سخ}}[[آذر شیوا]]{{سخ}}[[همایون (بازیگر)|همایون]]{{سخ}}[[نیکو صفایی]]{{سخ}}[[منصور سپهرنیا]]
  | موسیقی= [[روبیک منصوری]]
  | فیلمبرداری= احمد شیرازی
  | تدوین= احمد شیرازی
  | انتشار  = ۱۳۴۵
  | مدت= ۱۱۰دقیقه
  | زبان= فارسی
  | کشور= ایران
}}

'''''داماد فراری''''' فیلمی به کارگردانی و نویسندگی [[اسماعیل ریاحی]] محصول سال ۱۳۴۵ است.

== خلاصه داستان ==
پدری بر بالین بیماری وصیت می‌کند که پس از مرگ دو فرزند او به این شرط وارث اموالش بشوند که نوه‌هایش به عقد یکدیگر درآیند و صاحب فرزند شوند. دو برادر می‌کوشند به کمک رامین فرزندان خود را به ازدواج با یکدیگر راضی کنند: اما مهری، دخترعمو، و مهدی، پسرعمو، هر کدام به تصور اینکه دیگری به قصد تصاحب ثروت، راضی به ازدواج با او شده از این کار خودداری می‌کند. از یکسو مهدی پای بند زنی آوازه خوان و از سوی دیگر مهری مورد علاقهٔ جوانی است که به عنوان کمک آشپز در خانهٔ آن‌ها کار می‌کند. مهری و مهدی برای آن که خود را از دست پدرانشان خلاص کنند به عقد مصلحتی رضایت می‌دهند، تا این که هر کدام پس از ماجراهای مضحکی متوجهٔ علاقهٔ خود به دیگری می‌شود و با شادمانی زندگی جدیدی را آغاز می‌کنند.

== بازیگران ==
* [[رضا ارحام صدر]]
* [[آذر شیوا]]
* [[همایون (بازیگر)|همایون]]
* [[نیکو صفایی]]
* [[منصور سپهرنیا]]
* [[احمد قدکچیان]]
* [[عبدالعلی همایون]]
* [[محمود پیراسته]]
* [[تقی ظهوری]]
* [[محسن آراسته]]

== منابع ==
{{پانویس}}
* {{یادکرد وب |عنوان=داماد فراری |نشانی= http://www.sourehcinema.com/Title/Title.aspx?id=138204240019 |بازبینی= ۳۰ اوت ۲۰۱۳ |ناشر= [[سوره‌سینما]] |کد زبان= fa}}
* {{یادکرد وب |عنوان=لیست کامل عوامل فیلم داماد فراری |نشانی= http://www.sourehcinema.com/Title/FullCast_Crew.aspx?Id=138204240019 |بازبینی= ۳۰ اوت ۲۰۱۳ |ناشر= [[سوره‌سینما]] |کد زبان= fa}}

{{فیلم-خرد}}

[[رده:فیلم‌ها به کارگردانی اسماعیل ریاحی]]
[[رده:فیلم‌های ۱۳۴۵]]
[[رده:فیلم‌های ایرانی]]
[[رده:فیلم‌ها به زبان فارسی]]

title: داماد فراری

کارگردان: اسماعیل ریاحی

تهیهکننده: ناتاییل زبولانی

نویسنده: اسماعیل ریاحی

بازیگران: رضا ارحام صدر · آذر شیوا · همایون · نیکو صفایی · منصور سپهرنیا

موسیقی: روبیک منصوری

فیلمبردار: احمد شیرازی

تدوینگر: احمد شیرازی

تاریخهای انتشار: ۱۳۴۵

مدت زمان: ۱۱۰دقیقه

کشور: ایران

زبان: فارسی


text:
# ينغفي هولم
ينغفي هولم (بالسويدية: Yngve Holm) هو متسابق يخت سويدي، ولد في 12 سبتمبر 1895 في Västerviks church parish  في السويد، وتوفي في 16 فبراير 1943 في ستوكهولم في السويد.

## وصلات خارجية
- ينغفي هولم على موقع الاتحاد الدولي للملاحة الشراعية (موقع جديد) (الإنجليزية)
- ينغفي هولم على موقع الاتحاد الدولي للملاحة الشراعية (موقع قديم) (الإنجليزية)
- ينغفي هولم على موقع اللجنة الأولمبية الدولية (الإنجليزية)
- ينغفي هولم على موقع أوليمبيديا (الإنجليزية)
- ينغفي هولم على موقع اللجنة الأولمبية السويدية (السويدية)

wikiname: arwiki

title: ينغفي هولم

in_language: ar

wikitext:
{{يتيمة|تاريخ=يوليو 2019}}
{{صندوق معلومات شخص}}
'''ينغفي هولم''' {{لغ-سوي|Yngve Holm}} هو [[الإبحار باليخوت|متسابق يخت]] [[السويد|سويدي]]، ولد في [[12 سبتمبر]] [[1895]] في {{Ill-WD2|id=Q10718036|target=en}} في [[السويد]]، وتوفي في [[16 فبراير]] [[1943]] في [[ستوكهولم]] في [[السويد]].

== مراجع ==
{{مراجع}}

== وصلات خارجية ==
* {{روابط رياضية}}
{{ضبط استنادي}}
{{شريط بوابات|أعلام|ألعاب أولمبية|السويد}}
{{بذرة حائز ميدالية أولمبية سويدي}}

[[تصنيف:سويديون في القرن 20]]
[[تصنيف:بحارة رياضيون ذكور سويديون]]
[[تصنيف:حائزون على ميداليات في الألعاب الأولمبية الصيفية 1920]]
[[تصنيف:رياضيون من مقاطعة كالمار]]
[[تصنيف:فائزون بميداليات أولمبية في الإبحار]]
[[تصنيف:فائزون بميداليات ذهبية أولمبية من السويد]]
[[تصنيف:مواليد 1895]]
[[تصنيف:وفيات 1943]]

title: معلومات شخصية

اسم الولادة: (بالسويدية: Yngve Robert Holm)

تاريخ الميلاد: 12 سبتمبر 1895

الوفاة: 16 فبراير 1943 (47 سنة) · ستوكهولم

مواطنة: السويد

إخوة وأخوات: تور هولم

title: الحياة العملية

المهنة: متسابق يخت

الرياضة: الإبحار الشراعي

الحياة العملية: تعديل مصدري - تعديل


text:
# Horst Locher
Horst Locher (* 20. Oktober 1925 in Tübingen; † 24. August 2011 in Reutlingen) war ein deutscher Rechtsanwalt und Rechtswissenschaftler mit Forschungsschwerpunkt Baurecht.

## Leben
Nach Studium, Referendariat und Promotion begann Horst Locher seine berufliche Laufbahn als Rechtsanwalt mit einer Tätigkeit in der Rechtsanwaltskanzlei von Eduard Leuze in Reutlingen. 1957 machte sich Locher als Anwalt in eigener Kanzlei selbsttätig. Diese Kanzlei entwickelte sich ab dem Beginn der 1970er-Jahre zu einer mittelgroßen, auf das private und öffentliche Baurecht spezialisierten Kanzlei. Es entstand schließlich eine überregional tätige Sozietät. Locher selbst war in baurechtlichen Angelegenheiten unter anderem als Schiedsrichter und als Obmann in Schiedsgerichtsverfahren tätig.
Neben seiner anwaltlichen Tätigkeit begann er früh, Fortbildungskurse zum Baurecht für Richter, Anwaltskollegen und Baubeteiligte zu veranstalten, unter anderem gemeinsam mit Hermann Korbion. Locher wurde Honorarprofessor für Baurecht an der Universität Tübingen und der Staatlichen Akademie der Bildenden Künste in Stuttgart.

## Werk
Mit „Recht der bildenden Kunst“, seiner ersten, 1969 erschienenen Monographie, legte Locher als erster Autor die theoretischen Grundlagen des Rechts der bildenden Künste dar. Mit baurechtlichen Fragestellungen befasste er sich bereits in Veröffentlichungen seit 1964, so behandelte er als Erster 1964 das Problem der sogenannten Bausummenüberschreitung. Locher entwickelte hierbei die Grundsätze, nach denen solche Fälle noch immer in Rechtsprechung und Praxis behandelt werden. Die erste Buchveröffentlichung Lochers zum Baurecht war „Baubetreuungs- und Bauträgerrecht“. Dieses Werk erschien in vier Auflagen. Locher begründete den ersten Kommentar zur Honorarordnung für Architekten und Ingenieure (HOAI) und verfasste das Lehrbuch „Das private Baurecht“. Gemeinsam mit Korbion verfasste er das als grundlegend geltende Werk „AGBG und Bauerrichtungsverträge“. Er veröffentlichte ferner ein Lehrbuch zum Recht der Allgemeinen Geschäftsbedingungen, das auch ins Japanische übersetzt wurde.
Zu seinem 65. Geburtstag 1990 wurde er mit einer Festschrift geehrt.

wikiname: dewiki

title: Horst Locher

in_language: de

wikitext:
'''Horst Locher''' (* [[20. Oktober]] [[1925]] in [[Tübingen]]; † [[24. August]] [[2011]] in [[Reutlingen]]) war ein deutscher [[Rechtsanwalt]] und [[Rechtswissenschaft]]ler mit Forschungsschwerpunkt [[Baurecht (Deutschland)|Baurecht]].

== Leben ==
Nach Studium, [[Referendariat]] und [[Promotion (Doktor)|Promotion]] begann Horst Locher seine berufliche Laufbahn als Rechtsanwalt mit einer Tätigkeit in der Rechtsanwaltskanzlei von [[Eduard Leuze]] in [[Reutlingen]]. 1957 machte sich Locher als Anwalt in eigener Kanzlei selbsttätig. Diese Kanzlei entwickelte sich ab dem Beginn der 1970er-Jahre zu einer mittelgroßen, auf das [[Privates Baurecht|private]] und [[Öffentliches Baurecht (Deutschland)|öffentliche Baurecht]] spezialisierten Kanzlei. Es entstand schließlich eine überregional tätige [[Sozietät]]. Locher selbst war in baurechtlichen Angelegenheiten unter anderem als [[Schiedsgerichtsbarkeit|Schiedsrichter]] und als [[Obmann]] in [[Schiedsverfahren|Schiedsgerichtsverfahren]] tätig.

Neben seiner anwaltlichen Tätigkeit begann er früh, Fortbildungskurse zum Baurecht für [[Richter]], Anwaltskollegen und Baubeteiligte zu veranstalten, unter anderem gemeinsam mit [[Hermann Korbion]]. Locher wurde [[Honorarprofessor]] für Baurecht an der [[Eberhard Karls Universität Tübingen|Universität Tübingen]] und der [[Staatliche Akademie der Bildenden Künste Stuttgart|Staatlichen Akademie der Bildenden Künste in Stuttgart]].

== Werk ==
Mit „Recht der bildenden Kunst“, seiner ersten, 1969 erschienenen [[Monographie]], legte Locher als erster Autor die theoretischen Grundlagen des Rechts der [[Bildende Kunst|bildenden Künste]] dar. Mit baurechtlichen Fragestellungen befasste er sich bereits in Veröffentlichungen seit 1964, so behandelte er als Erster 1964 das Problem der sogenannten [[Bausummenüberschreitung]]. Locher entwickelte hierbei die Grundsätze, nach denen solche Fälle noch immer in Rechtsprechung und Praxis behandelt werden. Die erste Buchveröffentlichung Lochers zum Baurecht war „Baubetreuungs- und [[Bauträger]]recht“. Dieses Werk erschien in vier Auflagen. Locher begründete den ersten [[Gesetzeskommentar|Kommentar]] zur [[Honorarordnung für Architekten und Ingenieure]] (HOAI) und verfasste das Lehrbuch „Das private Baurecht“. Gemeinsam mit Korbion verfasste er das als grundlegend geltende<ref>Wolfgang Koeble, ''Horst Locher zum 75. Geburtstag'', NJW 2000, 3192.</ref> Werk „[[AGB-Gesetz|AGBG]] und Bauerrichtungsverträge“. Er veröffentlichte ferner ein Lehrbuch zum Recht der [[Allgemeine Geschäftsbedingungen (Deutschland)|Allgemeinen Geschäftsbedingungen]], das auch ins [[Japanische Sprache|Japanische]] übersetzt wurde.

Zu seinem 65. Geburtstag 1990 wurde er mit einer [[Festschrift]] geehrt.

== Literatur ==
* Wolfgang Koeble, ''Horst Locher zum 75. Geburtstag'', [[Neue Juristische Wochenschrift|NJW]] 2000, 3192.

== Weblinks ==
* [http://www.koeble-kollegen.de/ra-proflocher.htm Biografie auf der Kanzlei-Homepage]
* {{DNB-Portal|118946617}}

== Einzelnachweise ==
<references />

{{Normdaten|TYP=p|GND=118946617|LCCN=n/82/256877|VIAF=30336285}}

{{SORTIERUNG:Locher, Horst}}
[[Kategorie:Rechtsanwalt (Deutschland)]]
[[Kategorie:Privatrechtler (20. Jahrhundert)]]
[[Kategorie:Privatrechtler (21. Jahrhundert)]]
[[Kategorie:Autor]]
[[Kategorie:Hochschullehrer (Eberhard Karls Universität Tübingen)]]
[[Kategorie:Hochschullehrer (Staatliche Akademie der Bildenden Künste Stuttgart)]]
[[Kategorie:Deutscher]]
[[Kategorie:Geboren 1925]]
[[Kategorie:Gestorben 2011]]
[[Kategorie:Mann]]

{{Personendaten
|NAME=Locher, Horst
|ALTERNATIVNAMEN=
|KURZBESCHREIBUNG=deutscher Jurist
|GEBURTSDATUM=20. Oktober 1925
|GEBURTSORT=[[Tübingen]]
|STERBEDATUM=24. August 2011
|STERBEORT=[[Reutlingen]]
}}