text:
# سیلور پیک (نوادا)
سیلور پیک، نوادا (به انگلیسی: Silver Peak, Nevada) یک سکونتگاه مسکونی در ایالات متحده آمریکا است که در شهرستان اسمرالدا، نوادا واقع شده‌است.

## خصوصیات
سیلور پیک ۱۰۷ نفر جمعیت دارد و ۱٬۳۱۷٫۰۶ متر بالاتر از سطح دریا واقع شده‌است.

wikiname: fawiki

title: سیلور پیک (نوادا)

in_language: fa

wikitext:
{{Infobox settlement
|name=سیلور پیک، نوادا
|official_name=
|settlement_type=[[حوزه سرشماری]]
|nickname=
|motto=
<!-- Images -->
|image_skyline=Chemetall Foote Lithium Operation.jpg
|imagesize=350px
|image_caption=Chemetall Foote Lithium Operation at Silver Peak
|image_flag=
|image_seal=
<!-- Maps -->
|pushpin_map=USA Nevada
|pushpin_label_position=<!-- the position of the pushpin label: left, right, top, bottom, none -->
|pushpin_map_caption=Location within the state of Nevada
|pushpin_mapsize=
|image_map=
|map_caption=موقعیت سیلور پیک، نوادا در نقشه
|image_map1=
|mapsize1=
|map_caption1=
<!-- Location -->
|subdivision_type=[[فهرست کشورهای مستقل|کشور]]
|subdivision_name=[[ایالات متحده آمریکا]]
|subdivision_type1=[[تقسیمات سیاسی ایالات متحده آمریکا|ایالت]]
|subdivision_name1=[[نوادا]]
|subdivision_type2=[[فهرست شهرستان‌های نوادا]]
|subdivision_name2=[[شهرستان اسمرالدا، نوادا]]
|government_footnotes=
|government_type=
|leader_title=<!-- Mayor -->
|leader_name=
|leader_title1=
|leader_name1=
|established_title=
|established_date=
<!-- Area -->
|unit_pref=Imperial
|area_footnotes=
|area_magnitude=
|area_total_km2=
|area_land_km2=
|area_water_km2=
<!-- Population -->
|population_as_of=[[سرشماری ۲۰۱۰ ایالات متحده آمریکا|۲۰۱۰]]
|population_footnotes=
|population_total=107
|population_density_km2=auto
<!-- General information -->
|timezone=[[منطقه زمانی اقیانوس آرام|PST]]
|utc_offset=-8
|timezone_DST=PDT
|utc_offset_DST=-7
|elevation_footnotes=
|elevation_ft=4321
| مختصات =
<!-- Area/postal codes & others -->
|postal_code_type=[[زیپ‌کد]]
|postal_code=89047
|area_code=
|blank_name=[[استاندارد پردازش اطلاعات فدرال|FIPS code]]
|blank_info=
|blank1_name=[[سامانه اطلاعات نام‌های جغرافیایی|GNIS]] feature ID
|blank1_info=845661
|website=
|footnotes=
}}
'''سیلور پیک، نوادا''' (به [[زبان انگلیسی|انگلیسی]]: Silver Peak, Nevada) یک سکونتگاه مسکونی در [[ایالات متحده آمریکا]] است که در [[شهرستان اسمرالدا، نوادا]] واقع شده‌است.<ref>{{یادکرد وب |نویسنده =مشارکت کنندگان ویکی‌پدیای انگلیسی |نشانی=https://en.wikipedia.org/w/index.php?title=Silver_Peak,_Nevada&redirect=no&oldid=638830847 |عنوان=Silver Peak, Nevada|تاریخ =}}</ref>

== خصوصیات ==
'''سیلور پیک''' ۱۰۷ نفر جمعیت دارد و ۱٬۳۱۷٫۰۶ متر بالاتر از سطح دریا واقع شده‌است.

== جستارهای وابسته ==
* [[فهرست شهرهای ایالات متحده آمریکا]]

== منابع ==
{{پانویس}}
{{شهرستان اسمرالدا، نوادا}}

{{نوادا-خرد}}

{{ترتیب‌پیش‌فرض:نوادا}}
[[رده:اجتماعات معدن‌کاری در نوادا]]
[[رده:مناطق سرشماری‌شده در شهرستان اسمرالدا، نوادا]]
[[رده:مناطق سرشماری‌شده در نوادا]]

title: سیلور پیک، نوادا

ایالت: نوادا

فهرست شهرستانهای نوادا: شهرستان اسمرالدا، نوادا

ارتفاع: ۴۳۲۱ فوت (۱۳۱۷ متر)

title: جمعیت (۲۰۱۰)

• کل: ۱۰۷

منطقهٔ زمانی: یوتی‌سی -۸ (PST)

• تابستانی (DST): یوتی‌سی -۷ (PDT)


text:
# مرغابی تالاویس
مرغابی تالاویس یک جنس پرندگان پیشاتاریخ است که به مربوط به اردک‌ها و غازها، و به ویژه غاز زاغی، می‌شود. گونه Anatalavis rex - که در گذشته در Telmatornis قرار داشته - از سازند Hornerstown کرتاسه پسین یا اوایل پالئوسن، حدود ۶۶میلیون سال پیش) از نیوجرسی شناخته شده است. Anatalavis oxfordi بر اساس فسیل‌های یافت شده در ائوسن (عصر یپرسین) خاک رس لندن (حدود ۵۵ میلیون سال) در Walton-on-the-Naze، انگلستان توصیف شد.

title: مرغابی تالاویس

wikitext:
{{Automatic taxobox
| fossil_range = [[Paleocene]] – [[Eocene]], {{fossilrange|66|55}}
| display_parents = ۲
| taxon = Anatalavis
| authority = Olson & Parris, 1987
| type_species = {{extinct}}'''''Anatalavis rex'''''
| type_species_authority = (Shufeldt, 1915)
| subdivision_ranks = [[Species]]
| subdivision = * {{extinct}}'''''A. rex''''' (Shufeldt, 1915)
* {{extinct}}'''''A. oxfordi''''' Olson, 1999
| synonyms = * ''Nettapterornis'' Mlikovsky, 2002
}}

'''''مرغابی تالاویس''''' یک [[سرده|جنس]] [[پرنده|پرندگان]] [[پیشاتاریخ]] است که به مربوط به [[مرغابی|اردک‌ها]] و [[غاز]]ها، و به ویژه [[غاز زاغی|غاز زاغی،]] می‌شود. [[گونه (زیست‌شناسی)|گونه]] '''''Anatalavis rex''''' - که در گذشته در ''Telmatornis'' قرار داشته - از سازند Hornerstown [[کرتاسه پسین]] یا [[دانین|اوایل پالئوسن]]، حدود ۶۶میلیون سال پیش) از [[نیوجرسی]] شناخته شده است. '''''Anatalavis oxfordi''''' بر اساس [[فسیل]]های یافت شده در [[ائوسن]] (عصر [[ایپرزین|یپرسین]]) خاک رس لندن (حدود ۵۵ میلیون سال) در [[والتون-آن-د- نیز|Walton-on-the-Naze]]، [[انگلستان]] توصیف شد.

== منابع ==
* Dyke, GJ (2000) "The fossil waterfowl (Aves: Anseriformes) from the Tertiary of England," ''J. Vertebr. Paleontol.'' 20: 39A.
* [http://digitallibrary.amnh.org/dspace/handle/2246/2907 Dyke, GJ (2001) "The fossil waterfowl (Aves: Anseriformes) from the Eocene of England,"  ''American Museum Novitates'' No. 3354, 15 pp.]

[[رده:پرندگان پالئوژن]]
[[رده:پرندگان پیشاتاریخ آمریکای شمالی]]
[[رده:سرده‌های پرندگان]]
[[رده:سنگواره‌های توصیف‌شده در ۱۹۱۵ (میلادی)]]
[[رده:سنگواره‌های توصیف‌شده در ۱۹۸۷ (میلادی)]]
[[رده:سنگواره‌های توصیف‌شده در ۱۹۹۹ (میلادی)]]
[[رده:سنگواره‌های توصیف‌شده در ۲۰۰۲ (میلادی)]]
[[رده:غازسانان]]
[[رده:غازهای پیسه]]

title: رده‌بندی علمی

فرمانرو: جانوران

شاخه: طنابداران

رده: پرندگان

راسته: غازسانان

بالاخانواده: Anseranatoidea

سرده: †Anatalavis · Olson & Parris, 1987

title: گونه نماد

گونه نماد: †Anatalavis rex · (Shufeldt, 1915)

title: Species

Species: - †A. rex (Shufeldt, 1915) - †A. oxfordi Olson, 1999

title: مترادف

مترادف: - Nettapterornis Mlikovsky, 2002


text:
# Hong Kong Tennis Open 2014
Hong Kong Tennis Open 2014 — жіночий професійний тенісний турнір, що проходив на кортах з твердим покриттям. Проходив у рамках Туру WTA 2014. Попередній жіночий Hong Kong Open провели 1993 року. Відбувся в Victoria Park у Гонконгу. Тривав з 8 до 14 вересня 2014 року.

## Очки і призові

### Нарахування очок
| Дисципліна       | П   | Ф   | ПФ  | ЧФ | 1/8 | 1/16 | Q   | Q2  | Q1  |
| Одиночний розряд | 280 | 180 | 110 | 60 | 30  | 1    | 18  | 12  | 1   |
| Парний розряд    | 280 | 180 | 110 | 60 | 1   | Н/Д  | Н/Д | Н/Д | Н/Д |

### Призові гроші
| Дисципліна       | П        | Ф       | ПФ      | ЧФ     | 1/8    | 1/161  | Q2     | Q1     |
| Одиночний розряд | $111,163 | $55,323 | $29,730 | $8,934 | $4,928 | $3,199 | $1,852 | $1,081 |
| Парний розряд *  | $17,724  | $9,222  | $4,951  | $2,623 | $1,383 | Н/Д    | Н/Д    | Н/Д    |

1 Кваліфаєри отримують і призові гроші 1/16 фіналу

* на пару

## Учасниці основної сітки в одиночному розряді

### Сіяні пари
| Країна     | Гравчиня               | Рейтинг1 | Сіяна |
| ---------- | ---------------------- | -------- | ----- |
| Німеччина  | Сабіне Лісіцкі         | 28       | 1     |
| Словаччина | Даніела Гантухова      | 37       | 2     |
| Чехія      | Кароліна Плішкова      | 42       | 3     |
| США        | Крістіна Макгейл       | 44       | 4     |
| КНР        | Чжен Цзє               | 57       | 5     |
| Бельгія    | Яніна Вікмаєр          | 64       | 6     |
| Словаччина | Яна Чепелова           | 65       | 7     |
| Словаччина | Анна Кароліна Шмідлова | 67       | 8     |

- 1 Рейтинг подано станом на 25 серпня 2014

### Інші учасниці
Нижче наведено учасниць, які отримали вайлдкард на участь в основній сітці:
- Дуань Інін
- Сабіне Лісіцкі
- Чжан Лін

Нижче наведено гравчинь, які пробились в основну сітку через стадію кваліфікації:
- Ярміла Ґайдошова
- Єлизавета Кулічкова
- Чжан Кайлінь
- Чжу Лінь

Як щасливий лузер в основну сітку потрапили такі гравчині:
- Еґуті Міса

### Відмовились від участі
До початку турніру
- Заріна Діяс → її замінила  Грейс Мін
- Ваня Кінґ → її замінила  Юлія Глушко
- Курумі Нара → її замінила  Кіміко Дате
- Пен Шуай (тепловий удар) → її замінила  Еґуті Міса
- Сільвія Солер Еспіноза → її замінила  Алісон ван Ейтванк
- Еліна Світоліна → її замінила  Крістина Плішкова
- Барбора Стрицова → її замінила  Луксіка Кумхун
- Ч Шуай → її замінила  Чжен Сайсай

### Знялись
- Кіміко Дате

## Учасниці основної сітки в парному розряді

### Сіяні пари
| Країна            | Гравчиня          | Країна            | Гравчиня          | Рейтинг1 | Сіяна |
| ----------------- | ----------------- | ----------------- | ----------------- | -------- | ----- |
| Китайський Тайбей | Чжань Хаоцін      | Китайський Тайбей | Чжань Юнжань      | 55       | 1     |
| Словенія          | Андрея Клепач     | Румунія           | Моніка Нікулеску  | 83       | 2     |
| Чехія             | Кароліна Плішкова | Чехія             | Крістина Плішкова | 111      | 3     |
| Словаччина        | Жанетта Гусарова  | КНР               | Чжен Сайсай       | 127      | 4     |

1 Рейтинг подано станом на 25 серпня 2014

### Інші учасниці
Нижче наведено пари, які отримали вайлдкард на участь в основній сітці:
- Венісе Чань /  Wu Ho-ching
- Магда Лінетт /  Чжан Лін

## Переможниці та фіналістки

### Одиночний розряд
- Сабіне Лісіцкі —  Кароліна Плішкова, 7–5, 6–3

### Парний розряд
- Кароліна Плішкова /  Крістина Плішкова —  Патріція Майр-Ахлайтнер /  Родіонова Аріна Іванівна, 6–2, 2–6, [12–10]

wikiname: ukwiki

title: Hong Kong Tennis Open 2014

in_language: uk

wikitext:
{{TennisEventInfo|2014|Hong Kong Tennis Open|
| дата      = 8-14 вересня
| за ліком   = 5
| категорія  = [[Турніри WTA International]]
| покриття   = [[Тенісний корт#Корти з твердим покриттям (хардові)|Хард]]
| турнірна сітка      = 32S/32Q/16D
| призові=250 тис. [[долар США|доларів]]
| місце  = [[Гонконг]]
| champs = {{flagicon|GER}} [[Сабіне Лісіцкі]]
| champd = {{flagicon|CZE}} [[Кароліна Плішкова]] / {{flagicon|CZE}} [[Крістина Плішкова]]
| main_name = Hong Kong Tennis Open
}}

'''[[Hong Kong Tennis Open]] 2014''' — жіночий професійний [[теніс]]ний турнір, що проходив на [[Тенісний корт з твердим покриттям|кортах з твердим покриттям]]. Проходив у рамках [[Тур WTA 2014|Туру WTA 2014]]. Попередній жіночий Hong Kong Open провели 1993 року. Відбувся в [[Victoria Park, Hong Kong|Victoria Park]] у [[Гонконг]]у. Тривав з 8 до 14 вересня 2014 року.

== Очки і призові ==

=== Нарахування очок ===
{|class=wikitable style=font-size:90%;text-align:center
|-
|  style="width:130px; background:#dfe2e9;"|'''Дисципліна'''
|  style="width:80px; background:lime;"|'''П'''
|  style="width:85px; background:thistle;"|Ф
|  style="width:85px; background:#ff0;"|ПФ
|  style="width:85px; background:#ffebcd;"|ЧФ
|  style="width:85px; background:#afeeee;"|1/8
|  style="width:85px; background:#afeeee;"|1/16
|width=85 |Q
|width=85 |Q2
|width=85 |Q1
|-
! style="background:#ededed;"| Одиночний розряд
|rowspan=2|280
|rowspan=2|180
|rowspan=2|110
|rowspan=2|60
|30
|1
|18
|12
|1
|-
! style="background:#ededed;"|Парний розряд
|1
| {{n/a}}
| {{n/a}}
| {{n/a}}
| {{n/a}}
|}

=== Призові гроші ===
{|class=wikitable style=font-size:90%;text-align:center
|-
|  style="width:130px; background:#dfe2e9;"|'''Дисципліна'''
|  style="width:80px; background:lime;"|'''П'''
|  style="width:85px; background:thistle;"|Ф
|  style="width:85px; background:#ff0;"|ПФ
|  style="width:85px; background:#ffebcd;"|ЧФ
|  style="width:85px; background:#afeeee;"|1/8
|  style="width:85px; background:#afeeee;"|1/161
|width=85|Q2
|width=85|Q1
|-
| style="background:#dfe2e9;"|'''Одиночний розряд'''
|$111,163
|$55,323
|$29,730
|$8,934
|$4,928
|$3,199
|$1,852
|$1,081
|-
| style="background:#dfe2e9;"|'''Парний розряд *'''
|$17,724
|$9,222
|$4,951
|$2,623
|$1,383
| {{n/a}}
| {{n/a}}
| {{n/a}}
|}
1 Кваліфаєри отримують і призові гроші 1/16 фіналу

* на пару

== Учасниці основної сітки в одиночному розряді ==

=== Сіяні пари ===
{|class="sortable wikitable"
|-
! width="70"| Країна
! width="175"| Гравчиня
! Рейтинг1
! Сіяна
|-
|{{flagicon|GER}}
|[[Сабіне Лісіцкі]]
|28
|1
|-
|{{flagicon|SVK}}
|[[Даніела Гантухова]]
|37
|2
|-
|{{flagicon|CZE}}
|[[Кароліна Плішкова]]
|42
|3
|-
|{{flagicon|USA}}
|[[Крістіна Макгейл]]
|44
|4
|-
|{{flagicon|CHN}}
|[[Чжен Цзє]]
|57
|5
|-
|{{flagicon|BEL}}
|[[Яніна Вікмаєр]]
|64
|6
|-
|{{flagicon|SVK}}
|[[Яна Чепелова]]
|65
|7
|-
|{{flagicon|SVK}}
|[[Анна Кароліна Шмідлова]]
|67
|8
|}
* 1 Рейтинг подано станом на 25 серпня 2014

=== Інші учасниці ===
Нижче наведено учасниць, які отримали вайлдкард на участь в основній сітці:
* {{flagicon|CHN}} [[Дуань Інін]]
* {{flagicon|GER}} [[Сабіне Лісіцкі]]
* {{flagicon|HKG}} [[Чжан Лін (тенісистка)|Чжан Лін]]

Нижче наведено гравчинь, які пробились в основну сітку через стадію [[Список тенісних термінів#Кваліфікація|кваліфікації]]:
* {{flagicon|AUS}} [[Ярміла Ґайдошова]]
* {{flagicon|RUS}} [[Кулічкова Єлизавета Дмитрівна|Єлизавета Кулічкова]]
* {{flagicon|CHN}} [[Чжан Кайлінь]]
* {{flagicon|CHN}} [[Чжу Лінь]]

Як щасливий лузер в основну сітку потрапили такі гравчині:
* {{flagicon|JPN}} [[Еґуті Міса]]

=== Відмовились від участі ===
;До початку турніру
* {{flagicon|KAZ}} [[Заріна Діяс]] → її замінила {{flagicon|USA}} [[Грейс Мін]]
* {{flagicon|USA}} [[Ваня Кінґ]] → її замінила {{flagicon|ISR}} [[Глушко Юлія Сергіївна|Юлія Глушко]]
* {{flagicon|JPN}} [[Нара Курумі|Курумі Нара]] → її замінила {{flagicon|JPN}} [[Дате-Крумм Кіміко|Кіміко Дате]]
* {{flagicon|CHN}} [[Пен Шуай]] (тепловий удар) → її замінила {{flagicon|JPN}} [[Еґуті Міса]]
* {{flagicon|ESP}} [[Сільвія Солер Еспіноза]] → її замінила {{flagicon|BEL}} [[Алісон ван Ейтванк]]
* {{flagicon|UKR}} [[Світоліна Еліна Михайлівна|Еліна Світоліна]] → її замінила {{flagicon|CZE}} [[Крістина Плішкова]]
* {{flagicon|CZE}} [[Барбора Стрицова]] → її замінила {{flagicon|THA}} [[Луксіка Кумхун]]
* {{flagicon|CHN}} [[Чжан Шуай|Ч Шуай]] → її замінила {{flagicon|CHN}} [[Чжен Сайсай]]

=== Знялись ===
* {{flagicon|JPN}} [[Дате-Крумм Кіміко|Кіміко Дате]]

== Учасниці основної сітки в парному розряді ==

=== Сіяні пари ===
{|class="sortable wikitable"
|-
! width="70"| Країна
! width="175"| Гравчиня
! width="70"| Країна
! width="175"| Гравчиня
! Рейтинг1
! Сіяна
|-
| {{flagicon|TPE}}
| [[Чжань Хаоцін]]
| {{flagicon|TPE}}
| [[Чжань Юнжань]]
| 55
|1
|-
| {{flagicon|SLO}}
| [[Андрея Клепач]]
| {{flagicon|ROU}}
| [[Моніка Нікулеску]]
| 83
|2
|-
| {{flagicon|CZE}}
| [[Кароліна Плішкова]]
| {{flagicon|CZE}}
| [[Крістина Плішкова]]
| 111
|3
|-
| {{flagicon|SVK}}
| [[Жанетта Гусарова]]
| {{flagicon|CHN}}
| [[Чжен Сайсай]]
| 127
|4
|}
1 Рейтинг подано станом на 25 серпня 2014

=== Інші учасниці ===
Нижче наведено пари, які отримали вайлдкард на участь в основній сітці:
* {{flagicon|HKG}} [[Венісе Чань]] / {{flagicon|HKG}} [[Wu Ho-ching]]
* {{flagicon|POL}} [[Магда Лінетт]] / {{flagicon|HKG}} [[Чжан Лін (тенісистка)|Чжан Лін]]

== Переможниці та фіналістки ==

=== Одиночний розряд ===
{{main|Hong Kong Tennis Open 2014, одиночний розряд}}
* {{flagicon|GER}} '''[[Сабіне Лісіцкі]]''' — {{flagicon|CZE}} [[Кароліна Плішкова]], 7–5, 6–3

=== Парний розряд ===
{{main|Hong Kong Tennis Open 2014, парний розряд}}
* {{flagicon|CZE}} '''[[Кароліна Плішкова]]''' / {{flagicon|CZE}} '''[[Крістина Плішкова]]''' — {{flagicon|AUT}} [[Патріція Майр-Ахлайтнер]] / {{flagicon|AUS}} [[Родіонова Аріна Іванівна|Родіонова Аріна Іванівна]], 6–2, 2–6, [12–10]

== Посилання ==
*{{cite web|url=http://hongkongtennisopen.com/rising-wta-star-eugenie-bouchard-gets-top-billing-at-hong-kong-tennis-open-2014/|title=Rising WTA Star Ежені Бушар Gets Top Billing at Hong Kong Tennis Open 2014 | Hong Kong Tennis Open|publisher=hongkongtennisopen.com|accessdate=2014-06-07|archive-date=1 грудня 2020|archive-url=https://web.archive.org/web/20201201173220/http://hongkongtennisopen.com/rising-wta-star-eugenie-bouchard-gets-top-billing-at-hong-kong-tennis-open-2014/}}
*[http://www.hongkongtennisopen.com Official site] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210225171819/http://hongkongtennisopen.com/ |date=25 лютого 2021 }}

{{Тур WTA 2014}}

{{Портали|Теніс|Спорт}}

[[Категорія:Тур WTA 2014|Hong Kong Open (теніс)]]
[[Категорія:Hong Kong Tennis Open|2014]]

title: Hong Kong Tennis Open 2014

Дата: 8-14 вересня

Категорія: Турніри WTA International

Призові: 250 тис. доларів

Покриття: Хард

Місце: Гонконг


text:
# Erwin Läpple
Erwin Läpple (* 26. März 1925 in Stuttgart; † unbekannt) war ein deutscher Fußballspieler.

## Laufbahn
Der aus der TSVgg Stuttgart-Münster 1875/99 hervorgegangene Stürmer Erwin Läpple kam bereits am 2. Mai 1943 beim Endrundenspiel um die deutsche Fußballmeisterschaft für den VfB Stuttgart gegen den TSV 1860 München zum Einsatz. Nach dem Zweiten Weltkrieg gehörte er auch der ersten Meistermannschaft des VfB in der Fußball-Oberliga Süd in der Runde 1945/46 an. Am letzten Spieltag der Debütrunde der Oberliga, am 14. Juli 1946, gewann Stuttgart gegen den Tabellenführer 1. FC Nürnberg mit 1:0 Toren und eroberte damit den Meistertitel im Süden. Läpple stürmte dabei am rechten Flügel des von Torjäger Robert Schlienz (42 Tore) angeführten Angriffs der Schwaben-Elf. In den folgenden drei Runden konnte Stuttgart nicht entscheidend um die Spitzenplätze mitspielen. Zur Runde 1949/50 machte sich erstmals die Aufbauarbeit des Trainers Georg Wurzer bezahlt, der VfB kam hinter Meister SpVgg Fürth auf dem zweiten Platz im Süden ein und qualifizierte sich damit für die Endrunde.
Nach Erfolgen gegen den VfL Osnabrück, 1. FC Kaiserslautern und den Südmeister Fürth im Halbfinale wurde der Rechtsaußen durch einen 2:1-Erfolg gegen Kickers Offenbach 1950 Deutscher Meister. Im Finale brachte er seine Mannschaft vor 90.000 Zuschauern in Berlin in der 17. Minute mit 1:0 in Führung. Als der VfB 1952 wiederum die deutsche Meisterschaft gewann, hatte Läpple in der Endrunde in den Partien gegen Osnabrück und Tennis Borussia Berlin mitgewirkt, aber war verletzungsbedingt im Finale nicht zum Einsatz gekommen. In der Oberligarunde 1951/52 hatte er in 25 Partien sieben Treffer für die Meisterelf im Süden beigesteuert. Er war auch im letzten Rundenspiel, am 6. April 1952, gegen den 1. FC Nürnberg beim 2:0-Heimsieg zum Einsatz gekommen, womit sich der VfB mit einem Punkt Vorsprung den Titel im Süden vor dem Rivalen aus der Noris eroberte.
Für seine fußballerischen Leistungen erhielt er anlässlich des Gewinns der Deutschen Meisterschaft mit der gesamten Mannschaft des VfB Stuttgart am 30. Juni 1951 das Silberne Lorbeerblatt.
Insgesamt kam Erwin Läpple von 1945 bis 1952 für den VfB Stuttgart in der Oberliga Süd auf 208 Einsätze und erzielte dabei 53 Tore.
Für Süddeutschland stürmte er in den Repräsentativspielen am 17. Oktober 1948 in Nürnberg gegen Norddeutschland und am 11. November 1950 in Ludwigshafen gegen Südwestdeutschland.

wikiname: dewiki

title: Erwin Läpple

in_language: de

wikitext:
'''Erwin Läpple''' (* [[26. März]] [[1925]] in [[Stuttgart]]; † unbekannt<ref>kameramuseum.de: [https://www.kameramuseum.de/0-filmkameras/bauer/promi-cam-88d/0-laepple-cam.html Die Sammlung Kurt Tauber: Die 88D von Erwin Läpple], abgerufen am 29. August 2020</ref>) war ein [[Deutschland|deutscher]] [[Fußball]]spieler.

== Laufbahn ==
[[Datei:Erwin Laepple Trikot.JPG|mini|Trikot von Erwin Läpple]]
Der aus der [[TSVgg Stuttgart-Münster 1875/99]] hervorgegangene Stürmer Erwin Läpple kam bereits am 2. Mai 1943 beim Endrundenspiel um die deutsche Fußballmeisterschaft für den [[VfB Stuttgart]] gegen den [[TSV 1860 München]] zum Einsatz. Nach dem [[Zweiter Weltkrieg|Zweiten Weltkrieg]] gehörte er auch der ersten Meistermannschaft des VfB in der [[Fußball-Oberliga Süd]] in der Runde 1945/46 an. Am letzten Spieltag der Debütrunde der Oberliga, am 14. Juli 1946, gewann Stuttgart gegen den Tabellenführer [[1. FC Nürnberg]] mit 1:0 Toren und eroberte damit den Meistertitel im Süden. Läpple stürmte dabei am rechten Flügel des von Torjäger [[Robert Schlienz]] (42 Tore) angeführten Angriffs der Schwaben-Elf. In den folgenden drei Runden konnte Stuttgart nicht entscheidend um die Spitzenplätze mitspielen. Zur Runde [[Fußball-Oberliga 1949/50|1949/50]] machte sich erstmals die Aufbauarbeit des Trainers [[Georg Wurzer]] bezahlt, der VfB kam hinter Meister [[SpVgg Greuther Fürth|SpVgg Fürth]] auf dem zweiten Platz im Süden ein und qualifizierte sich damit für die Endrunde.

Nach Erfolgen gegen den [[VfL Osnabrück]], [[1. FC Kaiserslautern]] und den Südmeister Fürth im Halbfinale wurde der Rechtsaußen durch einen 2:1-Erfolg gegen [[Kickers Offenbach]] [[Deutsche Fußballmeisterschaft 1949/50|1950]] Deutscher Meister. Im Finale brachte er seine Mannschaft vor 90.000 Zuschauern in Berlin in der 17. Minute mit 1:0 in Führung. Als der VfB [[Deutsche Fußballmeisterschaft 1951/52|1952]] wiederum die deutsche Meisterschaft gewann, hatte Läpple in der Endrunde in den Partien gegen Osnabrück und [[Tennis Borussia Berlin]] mitgewirkt, aber war verletzungsbedingt im Finale nicht zum Einsatz gekommen. In der Oberligarunde [[Fußball-Oberliga 1951/52|1951/52]] hatte er in 25 Partien sieben Treffer für die Meisterelf im Süden beigesteuert. Er war auch im letzten Rundenspiel, am 6. April 1952, gegen den 1. FC Nürnberg beim 2:0-Heimsieg zum Einsatz gekommen, womit sich der VfB mit einem Punkt Vorsprung den Titel im Süden vor dem Rivalen aus der Noris eroberte.

Für seine fußballerischen Leistungen erhielt er anlässlich des Gewinns der Deutschen Meisterschaft mit der gesamten Mannschaft des VfB Stuttgart am 30. Juni 1951 das Silberne Lorbeerblatt.<ref>Sportbericht der Bundesregierung vom 29. September 1973 an den Bundestag – Drucksache 7/1040 – S. 57</ref>

Insgesamt kam Erwin Läpple von 1945 bis 1952 für den VfB Stuttgart in der Oberliga Süd auf 208 Einsätze und erzielte dabei 53 Tore.

Für Süddeutschland stürmte er in den Repräsentativspielen am 17. Oktober 1948 in Nürnberg gegen Norddeutschland und am 11. November 1950 in Ludwigshafen gegen Südwestdeutschland.

== Literatur ==
* {{Literatur |Herausgeber=Werner Skrentny |Titel=Als Morlock noch den Mondschein traf | TitelErg=Die Geschichte der Oberliga Süd 1945–1963 |Verlag=Klartext |Ort=Essen |Datum=1993 |ISBN=3-88474-055-5}}
* {{Literatur |Autor=[[Hardy Grüne]], Lorenz Knieriem |Titel=Spielerlexikon 1890–1963 |Sammelwerk=Enzyklopädie des deutschen Ligafußballs |Band=8 |ISBN=3-89784-148-7 |Datum=2006 |Ort=Kassel |Verlag=AGON-Sportverlag}}

== Weblinks ==
* {{Weltfussball|erwin-laepple}}
* {{DFB.de|erwin-laepple}}

== Einzelnachweise ==
<references />

{{SORTIERUNG:Lapple, Erwin}}
[[Kategorie:Fußballspieler (VfB Stuttgart)]]
[[Kategorie:Deutscher Meister (Fußball)]]
[[Kategorie:Träger des Silbernen Lorbeerblattes]]
[[Kategorie:Deutscher]]
[[Kategorie:Geboren 1925]]
[[Kategorie:Gestorben im 20. oder 21. Jahrhundert]]
[[Kategorie:Mann]]

{{Personendaten
|NAME=Läpple, Erwin
|ALTERNATIVNAMEN=
|KURZBESCHREIBUNG=deutscher Fußballspieler
|GEBURTSDATUM=26. März 1925
|GEBURTSORT=[[Stuttgart]]
|STERBEDATUM=20. Jahrhundert oder 21. Jahrhundert
|STERBEORT=
}}


text:
# Henricosborniidae
Henricosborniidae — родина вимерлих нотоунгулят, відомих з пізнього палеоцену до середнього еоцену в Аргентині, Болівії та Бразилії. Назва на честь американського палеонтолога Генрі Ферфілда Осборна.

## Опис
Henricosborniidae — це група примітивних нотоунгулятів. Henricosborniidae відомі лише з пізнього палеоцену та раннього еоцену (59–48 мільйонів років тому), що робить їх трохи старшими та примітивнішими за нотостилопідів. Зубна система є найбільш узагальненою та примітивною з усіх нотоунгулятів, і вважається, що вони знаходяться поблизу джерела всіх нотоунгулятів. Мають низькі коронки зубів і зубну формулу: 3.1.4.3 / 3.1.4.3.
Джордж Гейлорд Сімпсон зазначив, що багатьох ссавців, яких описав Амегіно та сам Сімпсон, із формації Ріо-Чіко на атлантичному узбережжі Патагонії, дуже важко відрізнити одне від одного як на рівні роду, так і на родині. Часто ці групи ссавців, у тому числі генрікосборніїди, відомі лише за одним або кількома ізольованими зубами, знайденими лише в одному місці. Кожен із цих зубів, швидше за все, представляє окремий вид, але ці види не можуть бути належним чином описані, якщо не буде знайдено порівнянний матеріал. McKenna & Bell 1997 синонімізували ("= або включаючи") багато видів, названих Амегіно та іншими. Серед іншого McKenna & Bell включили Postpithecus до Othnielmarshia.
Simpsonotus, з двома видами, знайденими у формації Меалла в провінції Хужуй на північному заході Аргентини, є найповнішими генрікосборніїдами. Виходячи з особливостей їхньої слухової області, вони можуть бути найпримітивнішими нотунглятами з усіх знайдених. З іншого боку, якщо ці примітивні риси поділяють інші члени родини, Паскуаль, Вучетич і Фернандес 1978 стверджували, що родину, можливо, слід визнати окремим підрядом.

title: Henricosborniidae

wikitext:
{{Automatic taxobox
| fossil_range = пізній [[палеоцен]] — середній [[еоцен]]
~{{Fossil range|58.7|30}}
| taxon = Henricosborniidae
| authority = {{Harvnb|Ameghino|1901|p=357}}
| subdivision_ranks = Роди
| subdivision_ref = <ref name="Paleodb-147587">{{Cite web |title=Henricosborniidae |work=Fossilworks |url=http://www.fossilworks.org/cgi-bin/bridge.pl?a=taxonInfo&taxon_no=147587 |access-date=17.12.2021 |archive-date=2022-09-20 |archive-url=https://web.archive.org/web/20220920171257/http://www.fossilworks.org/cgi-bin/bridge.pl?a=taxonInfo&taxon_no=147587 |url-status=dead }}</ref>
| subdivision =
* †''[[Henricosbornia]]'' ({{тип}})
{{Harvnb|Ameghino|1901|p=357}}
* †''[[Orome deepi|Orome]]''
* †''[[Othnielmarshia]]''
{{Harvnb|Ameghino|1901|p=358}}
* †''[[Peripantostylops]]''
{{Harvnb|Ameghino|1904|p=37}}
* †''[[Simpsonotus]]''
{{Harvnb|Pascual|Vucetich|Fernández|1978|p=374}}
| synonyms =
* Pantostylipidae
{{Harvnb|Ameghino|1901|p=423}}
* Selenoconidae
{{Harvnb|Ameghino|1902|p=20}}
}}
'''Henricosborniidae''' — [[родина (біологія)|родина]] вимерлих нотоунгулят, відомих з пізнього [[палеоцен]]у до середнього [[еоцен]]у в Аргентині, Болівії та Бразилії<ref name="Paleodb-147587"/>. Назва на честь американського палеонтолога [[Генрі Ферфілд Осборн|Генрі Ферфілда Осборна]].

== Опис ==
Henricosborniidae — це група примітивних нотоунгулятів. Henricosborniidae відомі лише з пізнього палеоцену та раннього еоцену (59–48 мільйонів років тому), що робить їх трохи старшими та примітивнішими за нотостилопідів. Зубна система є найбільш узагальненою та примітивною з усіх нотоунгулятів, і вважається, що вони знаходяться поблизу джерела всіх нотоунгулятів. Мають низькі коронки зубів і зубну формулу: 3.1.4.3 / 3.1.4.3<ref>{{Harvnb|Rose|2006|loc=Notioprogonia, p. 229}}</ref>.

Джордж Гейлорд Сімпсон зазначив, що багатьох ссавців, яких описав Амегіно та сам Сімпсон, із формації Ріо-Чіко на атлантичному узбережжі Патагонії, дуже важко відрізнити одне від одного як на рівні роду, так і на родині. Часто ці групи ссавців, у тому числі генрікосборніїди, відомі лише за одним або кількома ізольованими зубами, знайденими лише в одному місці. Кожен із цих зубів, швидше за все, представляє окремий вид, але ці види не можуть бути належним чином описані, якщо не буде знайдено порівнянний матеріал<ref>{{Harvnb|Simpson|1935a|pp=11–13}}</ref><ref>{{Harvnb|Simpson|1935b|p=13}}</ref>. McKenna & Bell 1997 синонімізували ("= або включаючи") багато видів, названих Амегіно та іншими. Серед іншого McKenna & Bell включили ''Postpithecus'' до ''Othnielmarshia''<ref>{{Harvnb|McKenna|Bell|1997|p=456}}</ref>.

Simpsonotus, з двома видами, знайденими у формації Меалла в провінції Хужуй на північному заході Аргентини, є найповнішими генрікосборніїдами. Виходячи з особливостей їхньої слухової області, вони можуть бути найпримітивнішими нотунглятами з усіх знайдених. З іншого боку, якщо ці примітивні риси поділяють інші члени родини, Паскуаль, Вучетич і Фернандес 1978 стверджували, що родину, можливо, слід визнати окремим підрядом<ref>{{Harvnb|Pascual|Vucetich|Fernández|1978|loc=Abstract}}</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Література ==
{{Refbegin}}
* {{Cite journal |last=Ameghino |first=Florentino |title=Notices préliminaires sur des ongulés nouveaux des terrains crétacés de Patagonie |year=1901 |journal=Boletin de la Academia Nacional de Ciencias en Córdoba |volume=16 |pages=349–426 |url=https://www.biodiversitylibrary.org/item/107653#page/364/mode/2up |access-date=03.01.2014 }}
* {{Cite journal |last=Ameghino |first=Florentino |title=Notices préliminaires sur des mammifères nouveaux des terrains crétacés de Patagonie |year=1902 |journal=Boletin de la Academia Nacional de Ciencias en Córdoba |volume=17 |pages=5–70 |url=https://www.biodiversitylibrary.org/item/84885#page/24/mode/2up |access-date=03.01.2014 }}
* {{Cite journal |last=Ameghino |first=Florentino |title=Nuevas especies de mamiferos Cretaceos y Terciarios de la Republica Argentina |year=1904 |journal=Anales de la Sociedad Científica Argentina |volume=58–59 |pages=35–41 |url=https://archive.org/stream/cbarchive_120066_nuevasespeciesdemamiferoscreta1876/nuevasespeciesdemamiferoscreta1876#page/n3/mode/2up |access-date=03.01.2014 }}
* {{Cite book |last1=McKenna |first1=Malcolm C. |last2=Bell |first2=Susan K. |title=Classification of Mammals Above the Species Level |year=1997 |publisher=Columbia University Press |location=New York |url=https://books.google.com/books?id=zS7FZkzIw-cC&pg=PA456 |access-date=03.01.2014 |isbn=0-231-11013-8 }}
* {{Cite journal |last1=Pascual |first1=Rosendo |last2=Vucetich |first2=María Guiomar |last3=Fernández |first3=Jorge |title=Los primeros mamiferos (notoungulata, henricosborniidae) de la Formacion Mealla (Grupo Salta, subgrupo Santa Barbara): sus implicancias filogeneticas, taxonomicas y cronologicas |year=1978 |journal=Ameghiniana revista de la Asociación Paleontólogica Argentina |volume=15 |issue=3–4 |pages=366–390 |url=http://www.ameghiniana.org.ar/index.php/ameghiniana/article/viewArticle/1566 |access-date =03.01.2014 |oclc=718305590 }}
* {{Cite book | last = Rose | first = Kenneth David | title = The beginning of the age of mammals | year = 2006 | publisher = JHU Press | location = Baltimore | url = https://books.google.com/books?id=3bs0D5ix4VAC | isbn = 0801884721 }}
* {{Cite journal | last = Simpson | first = George Gaylord | title = Descriptions of the oldest known South American mammals, from the Río Chico Formation | year = 1935a | journal = American Museum Novitates | issue = 793 | pages = 1–21 }}
**{{cite web |title=G. G. Simpson 1935 |website=Fossilworks |url=http://www.fossilworks.org/cgi-bin/bridge.pl?a=referenceInfo&reference_no=6147}}
* {{Cite journal |last=Simpson |first=George Gaylord |title=Occurrence and Relationships of the Río Chico fauna of Patagonia |year=1935b |journal=American Museum Novitates |issue=818 |pages=1–21 |url=http://digitallibrary.amnh.org/dspace/bitstream/handle/2246/2140/v2/dspace/ingest/pdfSource/nov/N0818.pdf |access-date=03.01.2014 }} {{Dead link |date=2020 |bot=InternetArchiveBot |fix-attempted=yes }}
{{Refend}}

{{Taxonbar|from=Q846085}}

[[Категорія:Родини ссавців]]

title: Біологічна класифікація

Царство: Тварини (Animalia)

Тип: Хордові (Chordata)

Клада: Синапсиди (Synapsida)

Клас: Ссавці (Mammalia)

Ряд: †Notoungulata

Підряд: †Notioprogonia

Родина: †Henricosborniidae · Ameghino, 1901, с. 357

title: Роди

Роди: - †Henricosbornia (типовий) · Ameghino, 1901, с. 357 - †Orome - †Othnielmarshia · Ameghino, 1901, с. 358 - †Peripantostylops · Ameghino, 1904, с. 37 - †Simpsonotus · Pascual, Vucetich та Fernández, 1978, с. 374

title: Синоніми

Синоніми: - Pantostylipidae · Ameghino, 1901, с. 423 - Selenoconidae · Ameghino, 1902, с. 20


text:
# David van Vactor
David van Vactor (Plymouth, Indiana, 8 mei 1906 – Los Angeles, Californië, 1994) was een Amerikaans componist, muziekpedagoog, dirigent en fluitist.

## Levensloop
Van Vactor studeerte eerst aan de School of Music van de Northwestern-universiteit, in Evanston, Illinois en behaalde daar zijn Bachelor of Music. Aansluitend ging hij naar Parijs en studeerde aan het Conservatoire national supérieur de musique compositie bij Paul Dukas en fluit bij Marcel Moyse. Verdere studies voor fluit deed hij bij Josef Niedermayr in Wenen.
Zijn muzikale carrière begon bij het Chicago Symphony Orchestra waar hij onder de dirigent Frederick Stock lange jaren spelde. Eveneens was hij docent voor muziektheorie aan de Northwestern-universiteit en dirigeerde het kamerorkest van deze inrichting. Na uitgebreide concertreizen door Zuid-Amerika, een keer als lid van een blazerskwintet en drie malen als gastdirigent van de orkesten van Rio de Janeiro en Santiago, werd hij tweede dirigent van het filharmonisch orkest van Kansas City en tegelijkertijd ook hoofd van de afdeling muziektheorie en compositie aan het Conservatory of Music, Kansas City. Tot zijn overlijden was hij professor emeritus voor compositie en fluit aan de Universiteit van Tennessee in Knoxville.
In 1947 was hij medeoprichter van een afdeling van schone kunsten aan de Universiteit van Tennessee in Knoxville en tegelijkertijd dirigent van het symfonie orkest van Knoxville, een functie waarin hij 25 jaren werkzaam was. Als gastdirigent heeft hij ook gewerkt met het London Symphony Orchestra en het Symfonieorkest van de Hessische Rundfunk in Frankfurt am Main.
Hij vond ook nog tijd en inspiratie om te componeren en schreef meer dan 100 werken, onder andere zeven symfonieën, negen concerten, vijf grote werken voor koor en orkest, talloze werken voor orkest, kamermuziek en vocale muziek en meerdere werken voor harmonieorkest.

## Composities

### Werken voor orkest

#### Symfonieën
- 1937 - Symfonie nr. 1 in D groot
- 1942 - Symfonie nr. 2 "Music for the Marines"
  1. Allegro giusto
  2. Adagio-quasi andante
  3. Tempo di marcia
- 1958 - Symfonie nr. 3 in C groot
- 1971 - "Walden" Symfonie nr. 4, voor gemengd koor en orkest - tekst: Thoreau
  1. The Universe
  2. Interlude
  3. Chorale
  4. Allegro scherzando
- 1975 - Symfonie nr. 5
- 1979-1980 - Symfonie nr. 6, voor harmonieorkest
  1. Allegro moderato
  2. Andante
  3. Allegro vivo
- 1982 - Symfonie nr. 7
  1. Moderato sostenuto - Allegro marcato
  2. Andantino e dolce
  3. Allegro scherzando
  4. Lento expressivo
  5. Moderato assai - Allegro vivo

#### Concerten voor instrumenten en orkest
- 1932 - Concerto, voor fluit en orkest
- 1935 - Concerto a quattro, voor drie fluiten, harp en orkest
- 1940 - Concerto, voor altviool en orkest
- 1947 - Pastorale and Dance, voor fluite en strijkers
- 1951 - Concerto, voor viool en orkest
- 1962 - Suite, voor trompet en klein orkest
- 1972 - Andante and Allegro, voor altsaxofoon en strijkers

#### Andere orkestwerken
- 1928 - Chaconne, voor strijkorkest
- 1929 - Vijf kleine stukken, voor groot orkest
- 1930 - Ouverture "Christobal Colon"
- 1932 - Masque of the red death (prijswinner op de Gustavus Swift Composition Contest)
- 1933 - Passacaglia and Fugue in d-minor
- 1934 - Ouverture to a Comedy no. 1
- 1938 - Symphonic Suite
- 1938 - Vijf Bagatellen, voor strijkers
- 1939 - Divertimento, voor klein orkest
- 1941 - Adagio Mestoso, voor strijkorkest
- 1941 - Ouverture to a Comedy no. 2
- 1941 - Variazioni Solenne
- 1943 - Fanfare, voor orkest
- 1944 - United Nations Fanfare
- 1946 - Recitative and Saltarello
- 1950 - Prelude and March
- 1951 - Armed Forces Medley
- 1957 - Fantasie, Chaconne and Allegro
- 1959 - Trojan Women Suite
  1. "Hecuba" Moderato assai
  2. "Polyxena" Lento con moto
  3. "Helen" Moderato assai
- 1960 - Inauguration: Fanfare and March
- 1963 - Sewanee Suite
- 1963 - Suite for orchestra on Chilean Folk Tunes
  1. El Cuando
  2. El Aire
  3. Zamacueca
  4. Zapateo
- 1964 - Sinfonie breve
- 1970 - Louise - A Requiescat, voor strijkers
- 1974 - "Holy Manna" Chorale Prelude
- 1974 - Prelude and Fugue in C, voor strijkorkest

### Werken voor harmonieorkest
- 1936-1943 - Xontquiers, March
- 1964 - Passacaglia - Chorale and Scamper
- 1968 - Four Etudes, voor harmonieorkest
- 1969 - Sarabande con variazione, voor koperkwintet, strijkers en harmonieorkest
- 1972 - Set of five Marches, voor harmonieorkest
  1. Allegro, poco pesante
  2. Allegretto
  3. Grave e lugubre
  4. Allegro moderato, sempre marcato
  5. Allegro molto, tempo di galoppo
- 1972 - Suite, voor drie of vier trompetten (D, Bes, Es, Es picc.), een trompettist en harmonieorkest
  1. Lento
  2. Allegro giusto: Doppio Movimento
  3. Adagio
  4. Allegro vivo
- 1975 - Nostalgia "Homage to Percy Wenrich"
  1. "When You Wore a Tulip"
  2. "On Moonlight Bay"
  3. "Put On Your Old Grey Bonnet"
- 1978 - The Elements, voor harmonieorkest
  1. Terra - largo
  2. Aqua - moderato grazioso
  3. Aer - Scherzando
  4. Ignis - moderato
  5. Ether - lento con moto
- 1979-1980 - Symfonie nr. 6, voor harmonieorkest (zie Symfonieën)

### Muziektheater

#### Balletten
| Voltooid in | titel                                     | aktes | première                             | libretto | choreografie            |
| ----------- | ----------------------------------------- | ----- | ------------------------------------ | -------- | ----------------------- |
| 1931        | The Play of Words                         |       | 1934, Chicago, Goodman Theatre       |          |                         |
| 1961        | Dance Contrasts                           |       |                                      |          | May O'Donnell & Company |
| 1963        | Brass Octet                               |       | 1968, Muncie Ball State Universiteit |          | Kay Knight              |
| 1963        | Suite for Orchestra on Chilean Folk Tunes |       | 1965, Knoxville                      |          | Irma Witt O'Fallon      |

### Werken voor koor
- 1941 - O Haupt voll Blut und Wunden, voor gemengd koor en twee piano's
- 1953 - Acht a capella koren uit "A Shropshire Lad", voor gemengd koor - tekst: A. E. Housman
- 1957 - Choral Fanfare (Psalm 19), voor gemengd koor
- 1962 - Anthem (Ascension Day Collect), voor gemengd koor en orgel
- 1974 - Veni Immanuel, voor twee jongen-koren, gemengd koor en orkest

### Vocale muziek
- 1935 - Nachtlied, voor sopraan en strijkers
- 1941 - Credo, voor mezzosopraan solo, gemengd koor en orkest - tekst: Booth Tarkington
- 1977 - Episodes - Jesus Christ, dramatische cantate over het leven van Jesus Christus voor solisten (SATB), gemengd koor en orkest
- 1947 - Cantata voor solisten en orkest
  1. Overture
  2. La Alegria Profunda: (Daniel de laVega)
  3. Alma, no me digas nada (Juan Guzman Cruchaga)
  4. La Mariposa Muerta: (Eugenio Florit)
  5. Cancion de la cuna: (Max Jara)
  6. Libre la frente (Ruben Dario)
- 1954 - "The New Light", kerst-cantate voor spreker, sopraan, bariton, jongenstemmen, gemengd koor en orkest
- 1976 - Three Songs, voor sopraan, altfluit, althobo en basklarinet
- 1978 - "Lucky's Tirade", voor tenor, fluit, hobo, klarinet en fagot - tekst: uit "Wachten op Godot" van Samuel Beckett

wikiname: nlwiki

title: David van Vactor

in_language: nl

wikitext:
{{Infobox artiest
| naam                 = David van Vactor
| afbeelding           =
| onderschrift         =
| volledige naam       = David van Vactor
| alias                =
| bijnaam              =
| bijnamen             =
| geboren              = [[8 mei]] [[1906]]
| overleden            = [[1994]]
| land                 = {{US}}
| jaren-actief         =
| genre                = [[symfonie|symfonische muziek]], [[HaFaBra]]muziek
| beroep               = [[componist]], [[muziekpedagoog]], [[dirigent]] en [[dwarsfluit|fluitist]]
| instrument           = [[dwarsfluit]]
| zangstem             =
| invloed              =
| label                =
| acts                 =
| gerelateerd          =
| bekende instrumenten =
| portaal              =
| imdb                 =
| allmusic             =
| myspace              =
| lastfm               =
}}
'''David van Vactor''' ([[Plymouth (Indiana)|Plymouth]], [[Indiana]], [[8 mei]] [[1906]] – [[Los Angeles]], [[Californië]], [[1994]]) was een [[Verenigde Staten|Amerikaans]] [[componist]], [[muziekpedagoog]], [[dirigent]] en [[dwarsfluit|fluitist]].

== Levensloop ==
Van Vactor studeerte eerst aan de ''School of Music'' van de [[Northwestern-universiteit]], in [[Evanston (Illinois)|Evanston]], [[Illinois (staat)|Illinois]] en behaalde daar zijn ''Bachelor of Music''. Aansluitend ging hij naar [[Parijs]] en studeerde aan het [[Conservatoire national supérieur de musique]] [[compositie (muziek)|compositie]] bij [[Paul Dukas]] en [[dwarsfluit|fluit]] bij [[Marcel Moyse]]. Verdere studies voor fluit deed hij bij [[Josef Niedermayr]] in [[Wenen]].

Zijn muzikale carrière begon bij het [[Chicago Symphony Orchestra]] waar hij onder de dirigent [[Frederick Stock]] lange jaren spelde. Eveneens was hij docent voor [[muziektheorie]] aan de [[Northwestern-universiteit]] en [[dirigent|dirigeerde]] het kamerorkest van deze inrichting. Na uitgebreide concertreizen door [[Zuid-Amerika]], een keer als lid van een blazerskwintet en drie malen als gastdirigent van de orkesten van [[Rio de Janeiro (stad)|Rio de Janeiro]] en [[Santiago (Chili)|Santiago]], werd hij tweede dirigent van het filharmonisch orkest van [[Kansas City (Missouri)|Kansas City]] en tegelijkertijd ook hoofd van de afdeling muziektheorie en compositie aan het [[Conservatory of Music, Kansas City]]. Tot zijn overlijden was hij [[professor]] emeritus voor compositie en fluit aan de [[Universiteit van Tennessee]] in [[Knoxville (Tennessee)|Knoxville]].

In 1947 was hij medeoprichter van een afdeling van schone kunsten aan de Universiteit van Tennessee in Knoxville en tegelijkertijd dirigent van het symfonie orkest van Knoxville, een functie waarin hij 25 jaren werkzaam was. Als gastdirigent heeft hij ook gewerkt met het [[London Symphony Orchestra]] en het [[Symfonieorkest van de Hessische Rundfunk]] in [[Frankfurt am Main]].

Hij vond ook nog tijd en inspiratie om te componeren en schreef meer dan 100 werken, onder andere zeven symfonieën, negen concerten, vijf grote werken voor koor en orkest, talloze werken voor orkest, kamermuziek en vocale muziek en meerdere werken voor harmonieorkest.

== Composities ==
=== Werken voor orkest ===
==== Symfonieën ====
* 1937 - ''Symfonie nr. 1 in D groot''
* 1942 - ''Symfonie nr. 2 "Music for the Marines"''
*# Allegro giusto
*# Adagio-quasi andante
*# Tempo di marcia
* 1958 - ''Symfonie nr. 3 in C groot''
* 1971 - ''"Walden" Symfonie nr. 4'', voor gemengd koor en orkest - tekst: Thoreau
*# The Universe
*# Interlude
*# Chorale
*# Allegro scherzando
* 1975 - ''Symfonie nr. 5''
* 1979-1980 - ''Symfonie nr. 6'', voor harmonieorkest
*# Allegro moderato
*# Andante
*# Allegro vivo
* 1982 - ''Symfonie nr. 7''
*# Moderato sostenuto - Allegro marcato
*# Andantino e dolce
*# Allegro scherzando
*# Lento expressivo
*# Moderato assai - Allegro vivo

==== Concerten voor instrumenten en orkest ====
* 1932 - ''Concerto'', voor fluit en orkest
* 1935 - ''Concerto a quattro'', voor drie fluiten, harp en orkest
* 1940 - ''Concerto'', voor altviool en orkest
* 1947 - ''Pastorale and Dance'', voor fluite en strijkers
* 1951 - ''Concerto'', voor viool en orkest
* 1962 - ''Suite'', voor trompet en klein orkest
* 1972 - ''Andante and Allegro'', voor altsaxofoon en strijkers

==== Andere orkestwerken ====
* 1928 - ''Chaconne'', voor strijkorkest
* 1929 - ''Vijf kleine stukken'', voor groot orkest
* 1930 - ''Ouverture "[[Christoffel Columbus|Christobal Colon]]"''
* 1932 - ''Masque of the red death'' (prijswinner op de ''Gustavus Swift Composition Contest'')
* 1933 - ''Passacaglia and Fugue in d-minor''
* 1934 - ''Ouverture to a Comedy no. 1''
* 1938 - ''Symphonic Suite''
* 1938 - ''Vijf Bagatellen'', voor strijkers
* 1939 - ''Divertimento'', voor klein orkest
* 1941 - ''Adagio Mestoso'', voor strijkorkest
* 1941 - ''Ouverture to a Comedy no. 2''
* 1941 - ''Variazioni Solenne''
* 1943 - ''Fanfare'', voor orkest
* 1944 - ''United Nations Fanfare''
* 1946 - ''Recitative and Saltarello''
* 1950 - ''Prelude and March''
* 1951 - ''Armed Forces Medley''
* 1957 - ''Fantasie, Chaconne and Allegro''
* 1959 - ''Trojan Women Suite''
*# "Hecuba" Moderato assai
*# "Polyxena" Lento con moto
*# "Helen" Moderato assai
* 1960 - ''Inauguration: Fanfare and March''
* 1963 - ''Sewanee Suite''
* 1963 - ''Suite for orchestra on Chilean Folk Tunes''
*# El Cuando
*# El Aire
*# Zamacueca
*# Zapateo
* 1964 - ''Sinfonie breve''
* 1970 - ''Louise - A Requiescat'', voor strijkers
* 1974 - ''"Holy Manna" Chorale Prelude''
* 1974 - ''Prelude and Fugue in C'', voor strijkorkest

=== Werken voor harmonieorkest ===
* 1936-1943 - ''Xontquiers'', March
* 1964 - ''Passacaglia - Chorale and Scamper''
* 1968 - ''Four Etudes'', voor harmonieorkest
* 1969 - ''Sarabande con variazione'', voor koperkwintet, strijkers en harmonieorkest
* 1972 - ''Set of five Marches'', voor harmonieorkest
*# Allegro, poco pesante
*# Allegretto
*# Grave e lugubre
*# Allegro moderato, sempre marcato
*# Allegro molto, tempo di galoppo
* 1972 - ''Suite'', voor drie of vier trompetten (D, Bes, Es, Es picc.), een trompettist en harmonieorkest
*# Lento
*# Allegro giusto: Doppio Movimento
*# Adagio
*# Allegro vivo
* 1975 - ''Nostalgia "Homage to Percy Wenrich"''
*# "When You Wore a Tulip"
*# "On Moonlight Bay"
*# "Put On Your Old Grey Bonnet"
* 1978 - ''The Elements'', voor harmonieorkest
*# Terra - largo
*# Aqua - moderato grazioso
*# Aer - Scherzando
*# Ignis - moderato
*# Ether - lento con moto
* 1979-1980 - ''Symfonie nr. 6'', voor harmonieorkest (zie ''Symfonieën'')

=== Muziektheater ===
==== Balletten ====
{| class="wikitable"
!Voltooid in
!titel
!aktes
!première
!libretto
!choreografie
|-
| 1931
| ''The Play of Words''
|
| 1934, [[Chicago]], Goodman Theatre
|
|
|-
| 1961
| ''Dance Contrasts''
|
|
|
| [[May O'Donnell & Company]]
|-
| 1963
| ''Brass Octet''
|
| 1968, [[Muncie (Indiana)|Muncie]] Ball State Universiteit
|
| [[Kay Knight]]
|-
| 1963
| ''Suite for Orchestra on Chilean Folk Tunes''
|
| 1965, [[Knoxville (Illinois)|Knoxville]]
|
| [[Irma Witt O'Fallon]]
|}

=== Werken voor koor ===
* 1941 - ''O Haupt voll Blut und Wunden'', voor gemengd koor en twee piano's
* 1953 - ''Acht a capella koren uit "A Shropshire Lad"'', voor gemengd koor - tekst: [[Alfred Edward Housman|A. E. Housman]]
* 1957 - ''Choral Fanfare (Psalm 19)'', voor gemengd koor
* 1962 - ''Anthem (Ascension Day Collect)'', voor gemengd koor en orgel
* 1974 - ''Veni Immanuel'', voor twee jongen-koren, gemengd koor en orkest

=== Vocale muziek ===
* 1935 - ''Nachtlied'', voor sopraan en strijkers
* 1941 - ''Credo'', voor mezzosopraan solo, gemengd koor en orkest - tekst: [[Booth Tarkington]]
* 1977 - ''Episodes - Jesus Christ'', dramatische cantate over het leven van Jesus Christus voor solisten (SATB), gemengd koor en orkest
* 1947 - ''Cantata'' voor solisten en orkest
*# Overture
*# La Alegria Profunda: ([[Daniel de laVega]])
*# Alma, no me digas nada ([[Juan Guzman Cruchaga]])
*# La Mariposa Muerta: ([[Eugenio Florit]])
*# Cancion de la cuna: ([[Max Jara]])
*# Libre la frente ([[Ruben Dario]])
* 1954 - ''"The New Light", kerst-cantate voor spreker, sopraan, bariton, jongenstemmen, gemengd koor en orkest
* 1976 - ''Three Songs'', voor sopraan, altfluit, althobo en basklarinet
* 1978 - ''"Lucky's Tirade"'', voor tenor, fluit, hobo, klarinet en fagot - tekst: uit "Wachten op Godot" van [[Samuel Beckett]]

== Bibliografie ==
* {{Citeer Algemene muziek encyclopedie}}
* H. Wiley Hitchcock, Stanley Sadie: ''The new Grove dictionary of American music'', New York, N.Y. : Grove's Dictionaries of Music, 2002, 4 volumes, 2736 p., ISBN 978-0943818368
* Arístides Incháustegui, Blanca Delgado Malagón: ''Indice Onomastico'', in: Vida musical en Santo Domingo (1940-1965), Banco de Reservas, Publicación Especial, Editora Corripio, C. por A. Santo Domingo, D. N., 1998. 529 p., ISBN 9945-036-01-7
* Wolfgang Suppan, [[Armin Suppan]]: ''Das Neue Lexikon des Blasmusikwesens'', 4. Auflage, Freiburg-Tiengen, Blasmusikverlag Schulz GmbH, 1994, ISBN 3-923058-07-1
* Wolfgang Suppan: ''Das neue Lexikon des Blasmusikwesens'', 3. Auflage, Freiburg-Tiengen, Blasmusikverlag Schulz GmbH, 1988, ISBN 3-923058-04-7
* Wolfgang Suppan: ''Lexikon des Blasmusikwesens'', 2. eränzte und erweiterte Auflage, Freiburg-Tiengen, Blasmusikverlag Fritz Schulz, 1976
* Paul E. Bierley, William H. Rehrig: ''The heritage encyclopedia of band music : composers and their music'', Westerville, Ohio: Integrity Press, 1991, ISBN 0-918048-08-7
* Kurtz Myers: Performer Index : Conductors, in: Index to record reviews 1984-1987 : based on material originally published in "Notes", the quarterly journal of the Music Library Association between 1984 AND 1987, Boston, Massachusetts: G.K. Hall, 1989, 639 p., ISBN 978-0816104826
* Kurtz Myers: ''Performer Index : Instrumentalists'', in: Index to record reviews, 1949-1977 : based on material originally published in "Notes", the quarterly journal of the Music Library Association Between 1949 and 1977, Vol. 5: indexes, Boston, Massachusetts: G.K. Hall, 1980, 664 p. ISBN 978-0816100873
* Kurtz Myers: ''Performer Index : Conductors'', in: Index to record reviews, 1949-1977 : based on material originally published in "Notes", the quarterly journal of the Music Library Association Between 1949 and 1977, Vol. 5: indexes, Boston, Massachusetts: G.K. Hall, 1980, 664 p. ISBN 978-0816100873
* Neil Butterworth: ''A dictionary of American composers'', New York: Garland, 1984. 523 p., ISBN 0824093119
* Jaques Cattell Press: ''Who's who in American music : classical'', First edition, New York: R. R. Bowker, 1983, 1000 p., ISBN 978-0835217255
* ''Composium annual index of contemporary compositions'', Directory of new music 1982/83 edition, Los Angeles: Crystal Record, 1983. ISBN 978-9993898153
* John L. Holmes: ''Conductors on record'', London: [[Victor Gollancz Ltd|Victor Gollancz]], 1982, 734 p., ISBN 0575027819
* E. Ruth Anderson: ''Contemporary American composers - A biographical dictionary'', Second edition, Boston: G. K. Hall, 1982, 578 p., ISBN 978-0816182237
* E. Ruth Anderson: ''Contemporary American composers - A biographical dictionary'', 1st ed., Boston: G. K. Hall, 1976, 513 p., ISBN 0-8161-1117-0
* Jaques Cattell Press: ''ASCAP biographical dictionary of composers, authors and publishers'', Fourth edition, New York: R. R. Bowker, 1980, 589 p., ISBN 0835212831
* Thomas Voseloff: ''Composer : librettist program : collection at the American music center'', New York: American Music Center, 1979, 304 p.
* Norman E. Smith: ''Band music notes'', Revised edition, San Diego, California: Niel A. Kjos, Jr., 1979, 299 p., ISBN 978-0849754012
* Paul Frank, Burchard Bulling, Florian Noetzel, Helmut Rosner: ''Kurzgefasstes Tonkünstler Lexikon - Zweiter Teil: Ergänzungen und Erweiterungen seit 1937'', 15. Aufl., Wilhelmshaven: Heinrichshofen, Band 1: A-K. 1974. ISBN 3-7959-0083-2; Band 2: L-Z. 1976. ISBN 3-7959-0087-5
* Charles Eugene Claghorn: ''Biographical dictionary of American music'', West Nyack, N.Y.: Parker Pub. Co., 1974, 491 p., ISBN 978-0130763310
* John Vinton: ''Dictionary of contemporary music'', New York: E.P. Dutton, 1974, 834 p., ISBN 978-0525091257
* Storm Bull: ''Index to biographies of contemporary composers'', Vol. II, Metuchen, N.J.: Scarecrow Press, 1974, 567 p., ISBN 0-8108-0734-3
* Storm Bull: ''Index to biographies of contemporary composers'', New York: Scarecrow Press, 1964, 405 p.
* ''A list of works performed at the American Composers' Concerts and Festivals 1925-71'', in: American Composers' Concerts and Festivals of American Music 1925-71; cumulative repertoire, Institute of American Music of the University of Rochester, Rochester, NY: 1972, 75 p.
* ''Composers of the Americas - Biographical data and catalog of their works'', Volume 9, Washington, D.C.: Secretaria General, organizacion de los Estados Americanos, 1963
* James Lyons, John Tasker Howard: ''Supplementary Chapter One : 1945-1954'', in: Our American music : three hundred years of it, Third edition, revised and reset., New York: Thomas Y. Crowell, 1954, 841 p.
* John Tasker Howard, Arthur Mendel: ''Our contemporary composers : American music in the twentieth century'', Freeport, New York: Books for Libraries Press, 1941, 447 p.
* [[Leonardo De Lorenzo]]: ''My complete story of the flute'', New York: Citadel Press, Inc., 1951
* Dr. J.T.H. Mize: ''The international who is who in music'', Fifth (Mid-Century) Edition, Chicago: Who is Who in Music, 1951, 576 p.
* Leslie Gilbert Pine: ''Overseas section'', in: Who's who in music, First post-war edition (1949-50), London: Shaw Publishing, 1950, 419 p.
* Claire Raphael Reis: ''Composers in America : biographical sketches of contemporary composers with a record of their works'', Revised and enlarged edition, New York: MacMillan, 1947, 399 p.
* ''Bio-bibliographical index of musicians in the United States of America since colonial times'', Prepared by the District of Columbia Historical Records Survey Division of Community Service Programs Works project Administration, Washington, DC: 1941, 439 p.
* J. Barone: ''Who is who in music'', 1941 edition, Chicago: Lee Stern Press, 1941
* Theodore Baker: ''Baker's biographical dictionary of musicians - Fourth edition'', New York: G. Schirmer, 1940

== Externe link ==
* {{en}} [https://web.archive.org/web/20081119153734/http://www.rogerrhodesmusic.com/dvv_bio.htm Biografie en werklijst]

{{Bibliografische informatie}}

{{DEFAULTSORT:Vactor, David van}}
[[Categorie:Amerikaans componist]]
[[Categorie:Amerikaans dirigent]]
[[Categorie:Amerikaans fluitist]]
[[Categorie:Amerikaans muziekpedagoog]]
[[Categorie:20e-eeuws componist]]
[[Categorie:Christelijke muziek]]

title: Algemene informatie

Volledige naam: David van Vactor

Geboorteplaats: Plymouth

Overlijdensplaats: Los Angeles

Land: Verenigde Staten

title: Werk

Genre(s): symfonische muziek, HaFaBramuziek

Instrument(en): dwarsfluit


text:
# Эссикаль, Карим
Карим Эссикаль (фр. Karim Essikal; род. 8 февраля 1996) — марокканский футболист, полузащитник бельгийского клуба «Визе».

## Карьера

### Клубная карьера
Карим выступал за различные юношеские и молодёжные команды из Бельгии. В 2014 году Эссикаль присоединился к «Зюлте-Варегем».
18 апреля 2015 года состоялся дебют полузащитника в Лиге Жюпиле в матче с «Васланд-Беверен». До конца сезона Эссикаль провёл ещё 3 игры.
13 марта 2016 года Карим отметился первым забитым мячом в профессиональной карьере.

### Карьера в сборной
В составе юношеской сборной Марокко (до 17 лет) Карим в 2013 году принимал участие в играх Чемпионата мира в ОАЭ. На турнире Эссикаль провёл только один матч против сборной Панамы.

wikiname: ruwiki

title: Эссикаль, Карим

in_language: ru

wikitext:
{{Футболист
 |имя                         = Карим Эссикаль
 |полное имя                  =
 |изображение                 =
 |описание изображения        =
 |прозвище                    =
 |дата рождения               = 8.2.1996
 |место рождения              =
 |гражданство                 = {{Флаг Марокко|20px}} [[Марокко]] <br />{{Флаг Бельгии|20px}} [[Бельгия]]
 |рост                        = 190
 |позиция                     = [[Полузащитник (футбол)|полузащитник]]
 |нынешний клуб               = {{Флаг Бельгии|20px}} [[Визе (футбольный клуб)|Визе]]
 |номер                       = 6
 |молодёжные клубы            = {{спортивная карьера
|2002—2003|{{Флаг Бельгии|20px}} Вилворде|
|2003—2007|{{Флаг Бельгии|20px}} Блэк Стар|
|2007—2011|{{Флаг Бельгии|20px}} [[Брюссель (футбольный клуб)|Брюссель]]|
|2011—2012|{{Флаг Бельгии|20px}} [[Льерс (футбольный клуб)|Льерс]]|
|2012—2014|{{Флаг Бельгии|20px}} [[Брюгге (футбольный клуб)|Брюгге]]|
|2014—2015|{{Флаг Бельгии|20px}} [[Зюлте-Варегем]]|
}}
 |клубы                       = {{спортивная карьера
|2015—2017|{{Флаг Бельгии|20px}} [[Зюлте-Варегем]]|26 (1)
|2016—2017|{{аренда}}{{Флаг Бельгии|20px}} [[Мускрон-Перювельз]]|7 (0)
|2017—2018|{{Флаг Бельгии|20px}} [[Беерсхот]]|8 (0)
|2018—2020|{{Флаг Нидерландов|20px}} [[Эйндховен (футбольный клуб)|Эйндховен]]|62 (1)
|2020—2021|{{Флаг Марокко|20px}} [[Хассания (футбольный клуб)|Хассания]]|4 (0)
|2021—2022|{{Флаг Бельгии|20px}} [[Ауденарде (футбольный клуб)|Ауденарде]]|20 (0)
|2022—н.в.|{{Флаг Бельгии|20px}} [[Визе (футбольный клуб)|Визе]]|28 (0)
}}
 |национальная сборная        = {{спортивная карьера
|2013|{{Флаг Марокко|20px}} Марокко (до 17)|1 (0)}}
 |обновление данных о клубе   = 11.05.2023
 |обновление данных о сборной = 5.04.2016
}}

'''Карим Эссикаль''' ({{lang-fr|Karim Essikal}}; род. [[8 февраля]] [[1996]]) — [[Марокко|марокканский]] [[футбол]]ист, [[Полузащитник (футбол)|полузащитник]] [[Бельгия|бельгийского]] клуба «[[Визе (футбольный клуб)|Визе]]».

== Карьера ==

=== Клубная карьера ===

Карим выступал за различные юношеские и молодёжные команды из Бельгии. В 2014 году Эссикаль присоединился к «[[Зюлте-Варегем]]».

18 апреля 2015 года состоялся дебют полузащитника в [[Чемпионат Бельгии по футболу|Лиге Жюпиле]] в матче с «[[Васланд-Беверен]]»<ref>{{cite web
 |url         = http://int.soccerway.com/matches/2015/04/18/belgium/pro-league/sv-zulte-waregem/kv-red-star-waasland/2021846/
 |title       = Zulte-Waregem vs. Waasland-Beveren 2-2
 |access-date  =
 |lang        = en
 |description = soccerway.com
 |archive-url  = https://web.archive.org/web/20160418225843/http://int.soccerway.com/matches/2015/04/18/belgium/pro-league/sv-zulte-waregem/kv-red-star-waasland/2021846/
 |archive-date = 2016-04-18
 |url-status    = dead
}}</ref>. До конца [[Чемпионат Бельгии по футболу 2014/2015|сезона]] Эссикаль провёл ещё 3 игры.

13 марта 2016 года Карим отметился первым забитым мячом в профессиональной карьере<ref>{{cite web
 |url         = http://int.soccerway.com/matches/2016/03/13/belgium/pro-league/sv-zulte-waregem/rrc-peruwelz/2039180/
 |title       = Zulte-Waregem vs. Mouscron-Péruwelz 3-0
 |access-date  =
 |lang        = en
 |description = soccerway.com
 |archive-url  = https://web.archive.org/web/20160418200912/http://int.soccerway.com/matches/2016/03/13/belgium/pro-league/sv-zulte-waregem/rrc-peruwelz/2039180/
 |archive-date = 2016-04-18
 |url-status    = dead
}}</ref>.

=== Карьера в сборной ===

В составе юношеской сборной Марокко (до 17 лет) Карим в 2013 году принимал участие в играх [[Чемпионат мира по футболу среди юношеских команд 2013|Чемпионата мира в ОАЭ]]. На турнире Эссикаль провёл только один матч против сборной Панамы<ref>{{cite web
 |url         = http://int.soccerway.com/matches/2013/10/24/world/u17-world-cup/morocco-under-17/panama-u17/1580818/
 |title       = Morocco U17 vs. Panama U17 4-2
 |access-date  =
 |lang        = en
 |description = soccerway.com
 |archive-url  = https://web.archive.org/web/20160307214945/http://int.soccerway.com/matches/2013/10/24/world/u17-world-cup/morocco-under-17/panama-u17/1580818/
 |archive-date = 2016-03-07
 |url-status    = dead
}}</ref>.

== Примечания ==
{{примечания}}

== Ссылки ==
* {{soccerway|319057}}
* {{transfermarkt|265581}}

{{ВС}}

[[Категория:Футболисты Бельгии]]
[[Категория:Футболисты Марокко]]
[[Категория:Игроки ФК «Зюлте-Варегем»]]

title: Карим Эссикаль

Родился: 8 февраля 1996 (29 лет) · - Вилворде, Халле-Вилворде, Фламандский Брабант, Фламандский регион, Бельгия

Гражданство: Марокко · Бельгия

Позиция: полузащитник

title: Информация о клубе

Клуб: Визе

Вилворде

Блэк Стар

Брюссель

Льерс

Брюгге

Зюлте-Варегем

Зюлте-Варегем · 26 (1)

→ Мускрон-Перювельз · 7 (0)

Беерсхот · 8 (0)

Эйндховен · 62 (1)

Хассания · 4 (0)

Ауденарде · 20 (0)

2022—н. в.: Визе · 28 (0)

Марокко (до 17) · 1 (0)


text:
# Portrait de Charles Le Brun
Le portrait de Charles Le Brun est une huile sur toile réalisée par Nicolas de Largillierre comme morceau de réception à l'Académie royale de peinture entre 1683 et 1686. L’œuvre est actuellement conservée au musée du Louvre.

## Contexte de création
Nicolas de Largillierre, élève de Charles Le Brun, présente cette œuvre représentant son maitre comme morceau de réception à l'Académie Royale de Peinture en 1686.

## Description
C'est ici un portrait d'artiste qui reprend les fastes d'un portrait d'apparat royal. Cela se note dans le fond en drapé rouge. L'harmonie entre les couleurs (brun, or, rouge) participe également à cet esprit d'apparat royal. Le tableau présente une dynamique dans la diagonale de la figure de Le Brun.
La représentation reprend ainsi les codes d'un portrait royal. La peinture cherche ici à montrer l'importance sociale de Le Brun alors que ce dernier connaît une période de relative disgrâce, éloigné des grandes commandes officielles. Premier peintre du roi et directeur de l'Académie Royale de Peinture, il est représenté avec les attributs de sa réussite comme un roi pourrait l'être. Il est accompagné de reproductions antiques, modèles idéaux de ses compositions, avec un portant à dessin sur le côté, afin de montrer que le dessin est le fondement de la peinture (ce en référence à la querelle du coloris qui a lieu à cette époque au sein de l'Académie). Alors même que Le Brun est un brillant coloriste. Il est entouré de livres. Cela s'explique par la volonté des peintres du règne de Louis XIV, dans la suite de Nicolas Poussin, de se montrer comme des lettrés. Notons également la présence d'une tapisserie illustrant Le Brun comme grand ordonnateur des arts de Louis XIV. Le Brun fut en effet directeur de la manufacture royale des Gobelins et donna de nombreux cartons de tapisseries. Il est enfin entouré des œuvres qui ont marqué sa carrière, et notamment la Tente de Darius, l’œuvre qui lui apporta le succès et l'attention de Louis XIV. Derrière lui, se trouve la Conquête de la Franche-Comté en 1674, une des compositions de la Galerie des Glaces. C'est cette œuvre qu'il désigne de la main droite, nous indiquant son chef-d'œuvre.

## Analyse
On n'est donc pas ici dans la même démarche que celles des autoportraits de Rembrandt et Nicolas Poussin. Ce qui est important ici, c'est le statut social de l'artiste et non son côté introspectif. C'est ici un triple hommage au peintre, à l'homme de cour et au professeur que lui rend Nicolas de Largillierre.

wikiname: frwiki

title: Portrait de Charles Le Brun

in_language: fr

wikitext:
{{Infobox Art
 | titre             = Portrait de Charles Le Brun
 | image             = Le brun.jpg
 | taille            =
 | alt               = Portrait de Charles Le Brun
 | légende           = Portrait de [[Charles Le Brun]]
 | artiste           = [[Nicolas de Largillierre]]
 | année             = [[1683 en arts plastiques|1683]]-[[1686 en arts plastiques|1686]]
 | technique         = [[huile sur toile]]
 | type              =
 | style             =
 | hauteur           = 232
 | largeur           = 187
 | profondeur        =
 | diamètre          =
 | unité             =
 | format            =
 | musée             = [[musée du Louvre]]
 | localisation      = [[département des peintures du Louvre]]
 | ville             = [[Paris]]
 | pays              = [[France]]
 | propriétaire      =
 | inventaire        = INV. 5661<ref>{{Base Atlas|8820}}</ref>
 | commentaire       =
 | protection        =
 | latitude          =
 | longitude         =
 | géolocalisation   =
}}
Le '''''portrait de [[Charles Le Brun]]''''' est une [[huile sur toile]] réalisée par [[Nicolas de Largillierre]] comme morceau de réception à l'[[Académie royale de peinture]] entre [[1683 en arts plastiques|1683]] et [[1686 en arts plastiques|1686]]. L’œuvre est actuellement conservée au [[musée du Louvre]].

== Contexte de création ==
Nicolas de Largillierre, élève de [[Charles Le Brun]], présente cette œuvre représentant son maitre comme morceau de réception à l'Académie Royale de Peinture en 1686.

== Description ==
C'est ici un portrait d'artiste qui reprend les fastes d'un portrait d'apparat royal. Cela se note dans le fond en drapé rouge. L'harmonie entre les couleurs (brun, or, rouge) participe également à cet esprit d'apparat royal. Le tableau présente une dynamique dans la diagonale de la figure de Le Brun.
La représentation reprend ainsi les codes d'un portrait royal. La peinture cherche ici à montrer l'importance sociale de Le Brun alors que ce dernier connaît une période de relative disgrâce, éloigné des grandes commandes officielles. [[Premier peintre du roi]] et directeur de l'Académie Royale de Peinture, il est représenté avec les attributs de sa réussite comme un roi pourrait l'être. Il est accompagné de reproductions antiques, modèles idéaux de ses compositions, avec un portant à dessin sur le côté, afin de montrer que le dessin est le fondement de la peinture (ce en référence à la [[querelle du coloris]] qui a lieu à cette époque au sein de l'Académie). Alors même que Le Brun est un brillant coloriste. Il est entouré de livres. Cela s'explique par la volonté des peintres du règne de [[Louis XIV]], dans la suite de [[Nicolas Poussin]], de se montrer comme des lettrés. Notons également la présence d'une tapisserie illustrant Le Brun comme grand ordonnateur des arts de Louis XIV. Le Brun fut en effet directeur de la [[manufacture royale des Gobelins]] et donna de nombreux cartons de [[tapisseries]]. Il est enfin entouré des œuvres qui ont marqué sa carrière, et notamment ''la Tente de Darius'', l’œuvre qui lui apporta le succès et l'attention de Louis XIV. Derrière lui, se trouve la ''Conquête de la Franche-Comté en 1674'', une des compositions de la [[Galerie des Glaces]]. C'est cette œuvre qu'il désigne de la main droite, nous indiquant son chef-d'œuvre.

== Analyse ==
On n'est donc pas ici dans la même démarche que celles des autoportraits de [[Rembrandt]] et [[Nicolas Poussin]]. Ce qui est important ici, c'est le statut social de l'artiste et non son côté introspectif. C'est ici un triple hommage au peintre, à l'homme de cour et au professeur que lui rend Nicolas de Largillierre.

== Notes et références ==
<references />

== Voir aussi ==
{{Autres projets|commons=Category:Portrait of Charles Le Brun (Louvre, INV 5661)}}
=== Articles connexes ===
* [[Liste de peintures de Nicolas de Largillierre]]
=== Liens externes ===
{{Liens}}

{{Portail|peinture|France du Grand Siècle|musée du Louvre}}

[[Catégorie:Tableau de Nicolas de Largillierre]]
[[Catégorie:Tableau des années 1680]]
[[Catégorie:Portrait d'homme du XVIIe siècle|Charles Le Brun]]
[[Catégorie:Charles Le Brun]]
[[Catégorie:Sculpture dans la peinture]]
[[Catégorie:Collection de peintures françaises du Louvre]]

title: Artiste

Artiste: Nicolas de Largillierre

Type: Portrait

Technique: huile sur toile

Propriétaire: État français

Localisation: musée du Louvre, département des peintures du Louvre, Paris (France)


text:
# 原法国驻天津领事馆
原法国驻天津领事馆是原法国政府驻天津的领事馆，建于1923年，在当时的天津法租界领事馆路又称法租界10号路〔Rue Consulate〕（今和平区承德道2号）。该建筑目前为特殊保护等级历史风貌建筑和天津市文物保护单位。

## 历史
法国驻天津领事馆是天津开埠后最早设立的几个领事馆之一，开设于1861年，初址设于三岔河口一带望海楼教堂以东的行宫花园（现河北区人民政府一带）。1869年，丰大业（Henri Victor Fontanier）任法国驻天津领事。1870年天津教案中，天津民众当场击毙丰大业和其秘书西蒙。随后焚毁法国领事馆、教堂、育婴堂及英、美教堂数所。庚子事变后，清政府赔偿给天津法租界当局一处房产作为领事馆。当时，法国驻天津领事馆设总领事一人，天津法租界最高权力机构历届董事会均由总领事出任董事长，因此总领事为天津法租界最高行政长官。中华人民共和国成立后，法国驻天津领事馆撤销，结束了在天津90多年的历史。该建筑现为天津测绘处用房。

## 主要建筑
法国驻天津领事馆大楼建于1923年，由比利时义品公司法籍工程师设计。建筑面积2581.55平方米，为二层平顶混合结构楼房，带地下室，该建筑平面左右对称，形体简洁大方，立面设计丰富协调，采用变体的西洋古典附壁柱式，窗间墙、墙面和檐口均装饰有精细花饰，纹样雕刻丰富，具有典型的古典主义建筑特征。建筑正立面设有石阶入口，两侧设有花池，铁栏门上装饰有优美的山花，是一座典型的法国式古典风格建筑。该楼现状良好。

## 附属建筑
法国驻天津领事馆大楼后另有两栋建筑为法国领事馆附属办公用房，建于1923年，目前均为一般保护等级历史风貌建筑。其中，一座为二层混合结构楼房，建筑首层外立面以石材饰面，二层外立面为硫缸砖清水墙，建筑顶部为坡屋顶，木门窗至今保持完好，曾经作为侨民学校使用。另一座建筑为混合结构平房，建筑外立面为硫缸砖清水墙，入口处设有雨棚，墙面呈弧形展开，建筑顶部为平顶。

wikiname: zhwiki

title: 原法国驻天津领事馆

in_language: zh

wikitext:
{{文物保护单位
| 级别 = 省级
| 省区市 = 天津市
| 名称 = 法国领事馆旧址
| 图片 = [[File:原法国驻天津领事馆.JPG|200px]] |
| 编号 = 4-39
| 分类 = 近现代重要史迹及代表性建筑
| 时代 = 1923年
| 所在 = [[天津市]][[和平区 (天津市)|和平区]]
| 登录 = 2013年1月5日
}}
'''原法国驻天津领事馆'''是原[[法国]]政府驻[[天津]]的领事馆，建于1923年，在当时的[[天津法租界]]领事馆路又称法租界10号路〔Rue Consulate〕（今[[和平区 (天津市)|和平区]][[承德道]]2号）<ref>[http://www.jwb.com.cn/jwb/html/2009-11/25/content_412038.htm 原英国驻津领事馆在何处]{{dead link|date=2017年12月 |bot=InternetArchiveBot |fix-attempted=yes }}</ref>。该建筑目前为[[天津历史风貌建筑|特殊保护等级历史风貌建筑]]<ref>天津市人民政府，二00五年八月三十一日公布</ref>和[[天津市文物保护单位]]<ref>[[天津市人民政府]]，二零一三年一月五日公布</ref>。

== 历史 ==
{{主条目|天津教案}}
[[File:Le consulat de France à Tien-Tsin.jpg|thumb|法国驻天津领事馆，法军拍摄（1900年-01年）。]]
[[File:La cour du Consulat de France à Tien-Tsin.jpg|thumb|院子]]
法国驻天津领事馆是[[天津]]开埠后最早设立的几个领事馆之一，开设于1861年，初址设于[[三岔河口]]一带[[望海楼教堂]]以东的行宫花园（现河北区人民政府一带）。1869年，[[丰大业]]（Henri Victor Fontanier）任法国驻天津领事。1870年[[天津教案]]中，天津民众当场击毙丰大业和其秘书西蒙。随后焚毁法国领事馆、教堂、育婴堂及英、美教堂数所。<ref>{{Cite web |url=http://www.bioon.com/book/lishi/longysd-gb/11.htm |title=http://www.bioon.com/book/lishi/longysd-gb/11.htm |accessdate=2010-10-08 |archive-date=2015-09-23 |archive-url=https://web.archive.org/web/20150923190332/http://www.bioon.com/book/lishi/longysd-gb/11.htm |dead-url=yes }}</ref><ref>董丛林：《龙与上帝-基督教与中国传统文化》第九章　望海楼火</ref>[[庚子事变]]后，清政府赔偿给[[天津法租界]]当局一处房产作为领事馆。当时，法国驻天津领事馆设总领事一人，[[天津法租界]]最高权力机构历届董事会均由总领事出任董事长，因此总领事为[[天津法租界]]最高行政长官。[[中华人民共和国]]成立后，法国驻天津领事馆撤销，结束了在天津90多年的历史。该建筑现为天津测绘处用房。<ref>[http://www.jwb.com.cn/jwb/html/2009-11/03/content_401783.htm 原法国领事馆]{{dead link|date=2017年12月 |bot=InternetArchiveBot |fix-attempted=yes }}</ref>

{{天津历史风貌建筑|
省区市 = 天津市 |
名称 = 原法国领事馆 |
图片 = [[File:原法国领事馆.jpg|200px]]|
编号 = 0110021 |
等级 = 特殊保护 |
时代 = 1923年|
所在 = [[天津市]][[和平区 (天津市)|和平区]] |
公布 = 2005年8月31日 |
}}
{{天津历史风貌建筑|
省区市 = 天津市 |
名称 = 承德道2号后楼 |
图片 = [[File:承德道2号后楼.jpg|200px]] |
编号 = 0130412 |
等级 = 一般保护 |
时代 = 1923年 |
所在 = [[天津市]][[和平区 (天津市)|和平区]] |
公布 = 2013年3月22日 |
}}
{{天津历史风貌建筑|
省区市 = 天津市 |
名称 = 承德道2号后院平房 |
图片 = [[File:承德道2号后院平房.jpg|200px]] |
编号 = 0130413 |
等级 = 一般保护 |
时代 = 1923年 |
所在 = [[天津市]][[和平区 (天津市)|和平区]] |
公布 = 2013年3月22日 |
}}

== 主要建筑 ==
法国驻天津领事馆大楼建于1923年，由[[比利时]]义品公司法籍工程师设计。建筑面积2581.55平方米，为二层平顶混合结构楼房，带地下室，该建筑平面左右对称，形体简洁大方，立面设计丰富协调，采用变体的西洋古典附壁柱式，窗间墙、墙面和檐口均装饰有精细花饰，纹样雕刻丰富，具有典型的古典主义建筑特征。建筑正立面设有石阶入口，两侧设有花池，铁栏门上装饰有优美的山花，是一座典型的法国式古典风格建筑。该楼现状良好。<ref>{{Cite web |url=http://tianjin.enorth.com.cn/system/2004/05/08/000779170.shtml |title=天津地名考：海河两岸领事馆 |accessdate=2010-10-08 |archive-date=2014-08-11 |archive-url=https://web.archive.org/web/20140811035752/http://tianjin.enorth.com.cn/system/2004/05/08/000779170.shtml |dead-url=yes }}</ref><ref>谭汝为：《海河两岸领事馆》，《天津地名考》</ref>

== 附属建筑 ==
法国驻天津领事馆大楼后另有两栋建筑为法国领事馆附属办公用房，建于1923年，目前均为[[天津历史风貌建筑|一般保护等级历史风貌建筑]]<ref>天津市人民政府，二零一三年三月二十二日公布</ref>。其中，一座为二层混合结构楼房，建筑首层外立面以石材饰面，二层外立面为硫缸砖清水墙，建筑顶部为坡屋顶，木门窗至今保持完好，曾经作为侨民学校使用。<ref>{{Cite web |url=http://www.fmjz.cn/Lists/1/DispForm.aspx?ID=188 |title=天津历史风貌建筑网 > 历史风貌建筑总览 > 承德道2号后楼 |accessdate=2014-01-24 |archive-date=2014-02-03 |archive-url=https://web.archive.org/web/20140203195823/http://www.fmjz.cn/Lists/1/DispForm.aspx?ID=188 |dead-url=no }}</ref>另一座建筑为混合结构平房，建筑外立面为硫缸砖清水墙，入口处设有雨棚，墙面呈弧形展开，建筑顶部为平顶。<ref>{{Cite web |url=http://www.fmjz.cn/Lists/1/DispForm.aspx?ID=189 |title=天津历史风貌建筑网 > 历史风貌建筑总览 > 承德道2号后院平房 |accessdate=2014-01-24 |archive-date=2014-02-03 |archive-url=https://web.archive.org/web/20140203195827/http://www.fmjz.cn/Lists/1/DispForm.aspx?ID=189 |dead-url=no }}</ref>

== 參考文獻 ==
{{reflist}}

{{天津市原有领事馆}}
{{天津近代历史文化专题}}
{{天津市文物保护单位}}
{{天津市解放北路历史文化街区內历史风貌建筑}}
{{法國駐外機構}}

[[Category:天津法租界建筑物]]
[[Category:天津民国建筑]]
[[Category:驻天津领事机构]]
[[Category:中華民國大陸時期法國駐華使領館]]
[[Category:1923年完工建築物]]
[[Category:1923年天津建立]]

title: 天津市文物保护单位

地址: 天津市和平区

分类: 近现代重要史迹及代表性建筑

title: 原法国领事馆

位置: 天津市和平区

title: 天津市人民政府公布 · 天津市历史风貌建筑

等级: 特殊保护

title: 承德道2号后楼

title: 天津市人民政府公布 · 天津市历史风貌建筑

等级: 一般保护

title: 承德道2号后院平房

title: 天津市人民政府公布 · 天津市历史风貌建筑


text:
# Tianquizolco
Tianquizolco Es una de las 20 localidades que forman parte del Municipio de Cuetzala del Progreso, ubicado en la zona económica denominada Norte del Estado de Guerrero, está ubicado en las coordenadas 18.223103 Latitud y -99.755213 Longitud a una elevación aproximada de 1630 metros.

## Toponimia
La versión más aceptada y difundida es proveniente del Náhuatl siendo el significado para Tianquizolco agua encañada entre piedras blaquiscas.
Otra de las versiones se refiere a una composición de varios vocablos: tiankistli (mercado), zotl (adjetivo calificativo de viejo no referente a personas) y co (lugar), dejando paso a la definición de: Donde el mercado viejo. Cabe mencionar que la palabra tiankistli no solo abarca el significado de mercado, más bien sería interpretado como un punto de reunión o donde la gente se reúne, también en menor grado es usado en forma alusiva para referirse a la constelación de la Pléyades, así la palabra compuesta tianquizolco quedaría enmarcada en: el lugar viejo de reunión.

wikiname: eswiki

title: Tianquizolco

in_language: es

wikitext:
{{referencias|t=20250606005318 }}
{{Ficha de entidad subnacional
|nombre               = Tianquizolco
|país                 = [[México]]
|unidad               = [[Localidad de México|Localidad]]
|tipo_superior_1      = [[Anexo:Entidades federativas de México|Estado]]
|superior_1           = [[Estado de Guerrero|Guerrero]]
|tipo_superior_2      = [[Anexo:Municipios de Guerrero|Municipio]]
|superior_2           = [[Municipio de Cuetzala del Progreso|Cuetzala del Progreso]]
|imagen               = El Gigante.jpg
|pie_de_imagen        = «El Gigante» en el centro de Tianquizolco.
|mapa                 = {{Map draw|geotype=geoshape|width=250|height=250|align=center|zoom=14|fill=#4D87CA|fill-opacity=0.1}}

|población            =
|población_año        = 2020
|altitud              =
|horario              = [[UTC -6]]
}}
'''Tianquizolco''' Es una de las 20 localidades que forman parte del Municipio de [[Cuetzala del Progreso]], ubicado en la zona económica denominada ''Norte'' del Estado de Guerrero, está ubicado en las coordenadas 18.223103 Latitud y -99.755213 Longitud a una elevación aproximada de 1630 metros.

== Toponimia ==
La versión más aceptada y difundida es proveniente del [[Náhuatl]] siendo el significado para '''Tianquizolco''' ''agua encañada entre piedras blaquiscas''.

Otra de las versiones se refiere a una composición de varios vocablos: tiankistli (mercado), zotl (adjetivo calificativo de viejo no referente a personas) y co (lugar), dejando paso a la definición de: ''Donde el mercado viejo''. Cabe mencionar que la palabra tiankistli no solo abarca el significado de mercado, más bien sería interpretado como un punto de reunión o donde la gente se reúne, también en menor grado es usado en forma alusiva para referirse a la constelación de la Pléyades, así la palabra compuesta tianquizolco quedaría enmarcada en: ''el lugar viejo de reunión''.

== Referencias ==
{{listaref}}

== Enlaces externos ==
* [https://web.archive.org/web/20110210185753/http://tianquizolco.com/ Tianquizolco Gro Website]
* [http://travelingluck.com/North%20America/Mexico/Guerrero/_3515676_Tianquizolco.html#local_map World Index]
* [http://mexica.ohui.net/glosarios/1/ Mexica diccionario nahuatl]
* [http://mexico.pueblosamerica.com/i/tianquizolco/ Pueblosamerica.com]

{{Control de autoridades}}
[[Categoría:Localidades del municipio de Cuetzala del Progreso]]
[[Categoría:Toponimia náhuatl de Guerrero]]

title: Tianquizolco

Entidad: Localidad

• País: México

• Estado: Guerrero

• Municipio: Cuetzala del Progreso

Huso horario: UTC -6


text:
# Kings (película)
Reyes es una película estadounidense de 2017 basada en hechos reales que fue escrita y dirigida por Deniz Gamze Ergüven, protagonizada por Halle Berry y Daniel Craig. La película tuvo su estreno mundial en el Festival Internacional de Cine de Toronto el 13 de septiembre de 2017. La película se proyectó durante tres días como parte de Festival Internacional de Cine de Estocolmo celebrada en noviembre de 2017. La película se proyectó también en el Festival de Cine de Turín en Italia antes de abrir de par en par en la primavera de 2018.
Kings está basada en hechos reales y centra su historia en torno a lo sucedido durante seis días en la ciudad de Los Ángeles en el año 1992. Un grupo de disturbios provocó una espiral de violencia en toda la ciudad con el fin de mostrar su desacuerdo por la absolución de varios policías implicados en la brutal agresión que recibió el taxista negro estadounidense Rodney King. La tragedia dejó a su paso decenas de muertos y alrededor de 2000 heridos.

## Argumento
La película está ambientada en la ciudad de Los Ángeles de 1992, donde se producen fuertes disturbios a raíz de la absolución de varios policías implicados en la paliza al taxista negro estadounidense Rodney King.
Olli (protagonizado por Daniel Craig), uno de los pocos residentes blancos que vive en South Central, ayuda a su vecina y madre divorciada (Halle Berry) a encontrar y proteger a sus hijos en una ciudad llena de caos y violencia.

## Producción
La grabación comenzó en diciembre de 2016 y continuó hasta febrero de 2017.

## Reparto
- Halle Berry como Millie Dunbar.
- Daniel Craig como Obie Hardison.
- Lamar Johnson como Jesse Cooper.
- Kaalan Rashad Walker como William MCgee.
- Rachel Hilson como Nicole Patterson.

title: Kings (película)

wikitext:
{{Ficha de película
|título original     = Kings
|título              =
|índice              =
|imagen              =
|tamaño imagen       = 250px
|nombre imagen       =
|dirección           = [[Deniz Gamze Ergüven]]
|ayudantedirección   =
|dirección artística =
|producción          =
|diseño producción   =
|guion               =
|basada en           =
|música              =
|sonido              =
|maquillaje          =
|fotografía          =
|montaje             =
|escenografía        =
|vestuario           =
|efectos             =
|narrador            =
|protagonistas       = [[Halle Berry]]
 [[Daniel Craig]]
|país                = {{bandera|Francia}}
   {{bandera|Estados Unidos}}
|estreno             = 13 de septiembre de 2017 (TIFF)
27 de abril de 2018 (Estados Unidos)
|estreno1            =
|género              = Drama, Crimen,  Thriller
|duración            =
|clasificación       =
|idioma              =
|formato             =
|productora          =
|distribución        =
|presupuesto         =
|recaudación         =
|estudio             =
|criterio_sucesión   =
|precedida_por       =
|sucedida_por        =
|imdb                = 5843850
|filmaffinity        =
|sincat              =
}}
'''Reyes''' es una película estadounidense de 2017 basada en hechos reales que fue escrita y dirigida por [[Deniz Gamze Ergüven]], protagonizada por [[Halle Berry]] y [[Daniel Craig]]. La película tuvo su estreno mundial en el [[Festival Internacional de Cine de Toronto]] el 13 de septiembre de 2017.<ref name="guardian">{{cite web|url=https://www.theguardian.com/film/2016/jun/29/kings-daniel-craig-halle-berry-deniz-gamze-erguzen|title=Daniel Craig and Halle Berry to team up on LA riots drama|work=[[The Guardian]]|publisher=[[Guardian News and Media]]|last=Barnes|first=Henry|date=2016-06-29|accessdate=2017-07-09}}</ref><ref name="jaafar">{{cite web|url=https://deadline.com/2016/06/daniel-craig-to-star-opposite-halle-berry-in-l-a-riots-pic-kings-1201780880/|title=Daniel Craig In Talks To Star In L.A. Riots Pic ‘Kings’ Opposite Halle Berry|work=[[Deadline Hollywood]]|publisher=[[Penske Business Media]]|last=Jaafar|first=Ali|date=2016-06-28|accessdate=2016-07-17}}</ref> La película se proyectó durante tres días como parte de [[Festival Internacional de Cine de Estocolmo]] celebrada en noviembre de 2017.<ref>{{cite web|url=http://www.tiff.net/the-review/the-toronto-international-film-festival-unveils-first-slate-of-films-for/|title=The Toronto International Film Festival unveils first slate of films for 2017|date=2017-07-25|publisher=[[Toronto International Film Festival]]|accessdate=2017-07-25|author=Staff}}</ref> La película se proyectó también en el [[Festival de Cine de Turín]] en [[Italia]] antes de abrir de par en par en la primavera de 2018.

Kings está basada en hechos reales y centra su historia en torno a lo sucedido durante seis días en la ciudad de Los Ángeles en el año 1992. Un grupo de disturbios provocó una espiral de violencia en toda la ciudad con el fin de mostrar su desacuerdo por la absolución de varios policías implicados en la brutal agresión que recibió el taxista negro estadounidense Rodney King. La tragedia dejó a su paso decenas de muertos y alrededor de 2000 heridos.

==Argumento ==
La película está ambientada en la ciudad de Los Ángeles de 1992, donde se producen fuertes disturbios a raíz de la absolución de varios policías implicados en la paliza al taxista negro estadounidense Rodney King.
Olli (protagonizado por [[Daniel Craig]]), uno de los pocos residentes blancos que vive en South Central, ayuda a su vecina y madre divorciada ([[Halle Berry]]) a encontrar y proteger a sus hijos en una ciudad llena de caos y violencia.

==Producción==
La grabación comenzó en diciembre de 2016 y continuó hasta febrero de 2017.

==Reparto ==
* [[Halle Berry]] como ''Millie Dunbar''.
* [[Daniel Craig]] como ''Obie Hardison''.
* [[Lamar Johnson]] como ''Jesse Cooper''.
* Kaalan Rashad Walker como ''William MCgee''.
* [[Rachel Hilson]] como ''Nicole Patterson''.

== Referencias ==
{{listaref}}

== Enlaces externos ==
* {{IMDb título|5843850}}

{{Control de autoridades}}
[[Categoría:Películas de 2017]]
[[Categoría:Películas ambientadas en Los Ángeles]]
[[Categoría:Películas rodadas en Estados Unidos]]

title: Ficha técnica

Dirección: - Deniz Gamze Ergüven

Producción: Charles Gillibert

Guion: Deniz Gamze Ergüven

Música: - Nick Cave - Warren Ellis

Fotografía: David Chizallet

Montaje: Mathilde Van de Moortel

Protagonistas: Halle Berry · Daniel Craig

Ficha técnica: Ver todos los créditos (IMDb)

title: Datos y cifras

País: Bandera de Francia · Bandera de Estados Unidos

Año: 13 de septiembre de 2017 (TIFF) · 27 de abril de 2018 (Estados Unidos)

Género: Drama, Crimen, Thriller

Duración: 90 minutos

Idioma(s): Inglés

title: Compañías

Productora: - Bliss Media - Maven Screen Media

Distribución: - A24 - The Orchard

Compañías: Ficha en IMDb · Ficha en FilmAffinity