text:
# Safel El Ouiden
Safel El Ouiden est une commune de la wilaya de Souk Ahras en Algérie.

## Géographie

### Situation
Le territoire de la commune de Safel El Ouiden se situe au sud-ouest de la wilaya de Souk Ahras.
| Bir Bou Haouch              | Bir Bou Haouch, Oum El Adhaim | Oum El Adhaim |
| Bir Bou Haouch              | Safel El Ouiden               | Terraguelt    |
| ? (Wilaya d'Oum El Bouaghi) | ? (Wilaya d'Oum El Bouaghi)   | Terraguelt    |

### Localités de la commune
La commune de Safel El Ouiden est composée de douze localités :
- Abid Tiar
- Aïn Snab
- Aïn Redjem
- Chargui Layou
- Garbi
- Gharbi Layoune
- Henchir Brira
- Khouidiet Essafra
- Medjez Lahmar
- Safel Gormat
- Safel Ouidène
- Souinia

title: Safel El Ouiden

wikitext:
{{ébauche|localité algérienne}}
{{Infobox Commune d'Algérie
 | nom                      = Safel El Ouiden
 | nomAlgérien              = سافل الويدان
 | nomChaoui                =
 | nomKabyle                =
 | nomMozabite              =
 | nomTamazight             =
 | nomTouareg               =
 | image                    =
 | légende                  =
 | blason                   =
 | drapeau                  =
 | wilaya                   = [[Wilaya de Souk Ahras|Souk Ahras]]
 | daïra                    = [[Daïra de Bir Bou Haouch|Bir Bou Haouch]]
 | chef-lieu                =
 | ons                      = 4121
 | cp                       =
 | tel                      =
 | président apc            =
 | mandat                   =
 | budget                   =
 | population               = 2731
 | année_pop                = 2008<ref>{{pdf}}[http://www.ons.dz/collections/w41_p1.pdf Recensement 2008 de la population algérienne, wilaya de Souk Ahras, sur le site de l'ONS.]</ref>
 | gentilé                  =
 | patrons                  =
 | fête patronale           =
 | latitude                 = 35.929167
 | longitude                = 7.490278
 | altitude                 =
 | position                 = so
 | superficie               = 175.60
 | code_cadastre            =
 | imageloc                 = DZ 41 Safel El Ouiden.svg
 | légende imageloc         = Localisation de la commune dans la wilaya de Souk Ahras
 | site_web                 =
}}

'''Safel El Ouiden''' est une [[commune d'Algérie|commune]] de la [[wilaya de Souk Ahras]] en [[Algérie]].

== Géographie ==
=== Situation ===
Le territoire de la commune de Safel El Ouiden se situe au sud-ouest de la wilaya de Souk Ahras.

{{Communes limitrophes
|élision    =
|commune    = Safel El Ouiden
|nord       = [[Bir Bou Haouch]], [[Oum El Adhaim]]
|nord-est   = [[Oum El Adhaim]]
|est        = [[Terraguelt]]
|sud-est    = [[Terraguelt]]
|sud        = ? ([[Wilaya d'Oum El Bouaghi]])
|sud-ouest  = ? ([[Wilaya d'Oum El Bouaghi]])
|ouest      = [[Bir Bou Haouch]]
|nord-ouest = [[Bir Bou Haouch]]
}}

=== Localités de la commune ===
La commune de Safel El Ouiden est composée de douze localités<ref>[http://www.joradp.dz/HFR/Index.htm Journal officiel de la République Algérienne], 19 décembre 1984. Décret n° 84-365, fixant la composition, la consistance et les limites territoriale des communes. Wilaya de Souk Ahras, [http://www.joradp.dz/JO8499/1984/067/FP1569.pdf page 1569].</ref> :
{{début de colonnes|taille=10}}
* Abid Tiar
* Aïn Snab
* Aïn Redjem
* Chargui Layou
* Garbi
* Gharbi Layoune
* Henchir Brira
* Khouidiet Essafra
* Medjez Lahmar
* Safel Gormat
* Safel Ouidène
* Souinia
{{fin de colonnes}}

== Histoire ==
{{...}}

== Notes et références ==
<references />

== Voir aussi ==
=== Articles connexes ===
* [[Wilaya de Souk Ahras]]
* [[communes de la wilaya de Souk Ahras]]
* [[Daïras de la wilaya de Souk Ahras]]

{{Palette Wilaya de Souk Ahras}}
{{Portail|communes d'Algérie}}

[[Catégorie:Commune dans la wilaya de Souk Ahras]]

title: Noms

Nom arabe algérien: سافل الويدان

title: Administration

Pays: Algérie

Wilaya: Souk Ahras

Daïra: Bir Bou Haouch

title: Démographie

Densité: 16 hab./km2

title: Géographie

Coordonnées: 35° 55′ 45″ nord, 7° 29′ 25″ est

title: Localisation

Localisation: · Localisation de la commune dans la wilaya de Souk Ahras


text:
# Saint-Victeur
Saint-Victeur è un comune francese di 406 abitanti situato nel dipartimento della Sarthe nella regione dei Paesi della Loira.

## Società

### Evoluzione demografica
Abitanti censiti

wikiname: itwiki

title: Saint-Victeur

in_language: it

wikitext:
{{Divisione amministrativa
|Nome = Saint-Victeur
|Nome ufficiale =
|Panorama =
|Didascalia =
|Bandiera =
|Stemma =
|Voce stemma =
|Stato = FRA
|Grado amministrativo = 5
|Divisione amm grado 1 = Paesi della Loira
|Divisione amm grado 2 = Sarthe
|Divisione amm grado 3 = Mamers
|Divisione amm grado 4 = Sillé-le-Guillaume
|Amministratore locale =
|Partito =
|Data elezione =
|Data istituzione =
|Latitudine decimale = 48.316667
|Longitudine decimale = 0.033333
|Altitudine =
|Superficie = 7.08
|Abitanti = 406
|Note abitanti = [http://www.insee.fr/fr/ppp/bases-de-donnees/recensement/populations-legales/commune.asp?annee=2009&depcom=72323 INSEE popolazione legale totale 2009]
|Aggiornamento abitanti = 2009
|Divisioni confinanti =
|Prefisso =
|Codice catastale =
|Targa =
|Nome abitanti =
|Patrono =
|Festivo =
|Mappa =
|Didascalia mappa =
|Sito =
}}

'''Saint-Victeur''' è un [[comuni della Francia|comune francese]] di 406 abitanti situato nel dipartimento della [[Sarthe]] nella regione dei [[Paesi della Loira]].

==Società==
===Evoluzione demografica===
{{Demografia/Saint-Victeur}}

== Note ==
<references/>

== Altri progetti ==
{{interprogetto}}

{{Dipartimento Sarthe}}
{{Controllo di autorità}}
{{Portale|Francia}}

[[Categoria:Comuni della Sarthe|Saint-Victeur]]

title: Localizzazione

Stato: Francia

Regione: Paesi della Loira

Dipartimento: Sarthe

Arrondissement: Mamers

Cantone: Sillé-le-Guillaume

title: Territorio

title: Altre informazioni

title: Cartografia

Cartografia: Saint-Victeur


text:
# Alexander Gault MacGowan
Alexander Gault MacGowan (7 February 1894 – 30 November 1970) was a leading war correspondent during World War II. Born to Scottish parents in Manchester, England, he was educated at Manchester Grammar School. MacGowan served with the British army in India during World War I. On 23 May 1923, he received a lieutenant's commission in the 8th Light Cavalry of the Army in India Reserve of Officers. From 1929 to 1934, while he was the editor of the Trinidad Guardian, MacGowan hired Seepersad Naipaul, the father of Nobel prize-winning V. S. Naipaul, to write features for that newspaper. In October 1934, MacGowan began a sixteen-year stint with The Sun of New York, later known as the New York World-Telegram and Sun.  He rose from correspondent to become managing editor of The Sun's European Bureau after the war.
Before the war, MacGowan won a Selfridge Award in 1932 for an article about Devil's Island in The Times. Later, he covered the coronations of King George VI and Queen Elizabeth II, the Spanish Civil War, and spent time in Morocco with the French Foreign Legion (1937).
During World War II, MacGowan continued writing for The Sun, covering the Battle of Britain, the disastrous Dieppe raid (in which he wrote about dive bomber strafing and depth charges around his ship). Reporting later from North Africa, Ernie Pyle referred to him as the "oldest" correspondent there, fearlessly popping up from his foxhole to interview soldiers between incoming rounds. After the defeat of Rommel in Africa, MacGowan transferred to Italy, and in 1944 covered the D-Day landings in northern France.  On 15 August 1944, he had one of his closest brushes with death as he was captured, along with a couple of other correspondents, by two German light tanks firing machine guns at them.  His friend William Makin, on the jeep with him, was critically wounded.  MacGowan's capture was reported in daily newspapers in London, New York and elsewhere around the world. The headline in The New York Times read, "MacGowan of Sun Captured in France; Nazis Report Companion Hurt in 'Scrape'". A couple of days later, he eluded his captors by leaping from a prisoner-of-war train in the middle of the night. In April and May 1945 he gave The Sun eyewitness reports of the liberation of the Buchenwald and Dachau death camps.
After the war, MacGowan worked as European Bureau chief of The Sun until the newspaper was sold to the Scripps-Howard chain and absorbed into the New York World-Telegram in January 1950. The World-Telegram and Sun dropped all nonunion Sun employees after a strike that began in January 1950, among them MacGowan. He then became a European correspondent for the North American Newspaper Alliance, also starting a venture of his own with the production of a series of small guidebooks for tourists, such as "Heidelberg Confidential," and "Switzerland Confidential."  In 1956 he began to devote all his efforts to writing and publishing the travel newspaper, European Life, first in Munich, then after 1963 in Heidelberg.
MacGowan died on 30 November 1970, at his home in Heidelberg, as a result of complications from osteoporosis.

wikiname: enwiki

title: Alexander Gault MacGowan

in_language: en

wikitext:
{{EngvarB|date=April 2014}}
{{Use dmy dates|date=April 2014}}
{{Infobox writer <!-- For more information see [[:Template:Infobox Writer/doc]]. -->
| name          = Alexander Gault MacGowan
| image         =
| image_size    =
| alt           =
| caption       = MacGowan (r) interviews [[Francois Darlan]] (l).
| birth_date    = {{Birth date|1894|02|07|df=yes}}
| birth_place   = Manchester, England
| death_date    = {{Death date and age|1970|11|30|1894|02|07|df=yes}}
| death_place   = Heidelberg, Germany
| resting_place = Heidelberg, Germany
| occupation    = Journalist, war correspondent
| language      = English
}}

'''Alexander Gault MacGowan''' (7 February 1894 – 30 November 1970) was a leading [[war correspondent]] during [[World War II]]. Born to Scottish parents in [[Manchester]], England, he was educated at [[Manchester Grammar School]].<ref>The Sun, New York, 15 August 1944</ref> MacGowan served with the British army in India during World War I. On 23 May 1923, he received a lieutenant's commission in the 8th Light Cavalry of the Army in India Reserve of Officers.<ref>The London Gazette, 20 July 1923</ref> From 1929 to 1934, while he was the editor of the [[Trinidad Guardian]], MacGowan hired Seepersad Naipaul, the father of Nobel prize-winning [[V. S. Naipaul]], to write features for that newspaper.<ref>{{cite book|last=Naipaul|first=V. S.|title=Finding the Center|year=1984|publisher=Alfred A. Knopf, Inc.|location=New York, NY|isbn=0-394-53777-7|pages=[https://archive.org/details/findingcentertwo0000naip/page/176 176]|url=https://archive.org/details/findingcentertwo0000naip/page/176}}</ref> In October 1934, MacGowan began a sixteen-year stint with ''[[The Sun (New York)|The Sun]]'' of New York, later known as the ''[[New York World-Telegram and Sun]]''.  He rose from correspondent to become managing editor of ''The Sun''{{'}}s European Bureau after the war.<ref>Marquis Who's Who entry for MacGowan</ref>

Before the war, MacGowan won a Selfridge Award in 1932 for an article about [[Devil's Island]] in ''[[The Times]]''.<ref>''[[Time (magazine)|Time]]'', 15 August 1932</ref> Later, he covered the [[coronations of King George VI and Queen Elizabeth II]], the [[Spanish Civil War]], and spent time in [[Morocco]] with the [[French Foreign Legion]] (1937).<ref>Marquis Who's Who entry for MacGowan</ref>
During World War II, MacGowan continued writing for ''The Sun'', covering the [[Battle of Britain]], the disastrous [[Dieppe raid]] (in which he wrote about dive bomber strafing and depth charges around his ship). Reporting later from North Africa, [[Ernie Pyle]] referred to him as the "oldest" correspondent there, fearlessly popping up from his foxhole to interview soldiers between incoming rounds.<ref>{{cite book|last=Pyle|first=Ernie|title=Here Is Your War|year=2004|edition=reprint|publisher=Bison Books|location=Lincoln, NE|isbn=978-0-8032-8777-8|pages=246}}</ref> After the defeat of Rommel in Africa, MacGowan transferred to Italy, and in 1944 covered the [[D-Day]] landings in northern France.  On 15 August 1944, he had one of his closest brushes with death as he was captured, along with a couple of other correspondents, by two German light tanks firing machine guns at them.  His friend William Makin, on the jeep with him, was critically wounded.<ref>''[[Blue Book (magazine)|Blue Book]]'', November 1944</ref>  MacGowan's capture was reported in daily newspapers in London, New York and elsewhere around the world. The headline in ''[[The New York Times]]'' read, "MacGowan of Sun Captured in France; Nazis Report Companion Hurt in 'Scrape'".<ref>''The New York Times'', 15 August 1944</ref> A couple of days later, he eluded his captors by leaping from a prisoner-of-war train in the middle of the night. In April and May 1945 he gave ''The Sun'' eyewitness reports of the liberation of the [[Buchenwald]] and [[Dachau concentration camp|Dachau]] death camps.

After the war, MacGowan worked as European Bureau chief of ''The Sun'' until the newspaper was sold to the [[Scripps-Howard]] chain and absorbed into the [[New York World-Telegram]] in January 1950. The World-Telegram and Sun dropped all nonunion Sun employees after a strike that began in January 1950, among them MacGowan.<ref>''New York Times'', 7 January 1950</ref> He then became a European correspondent for the [[North American Newspaper Alliance]], also starting a venture of his own with the production of a series of small guidebooks for tourists, such as "Heidelberg Confidential," and "Switzerland Confidential."  In 1956 he began to devote all his efforts to writing and publishing the travel newspaper, European Life, first in [[Munich]], then after 1963 in [[Heidelberg]].<ref>Marquis Who's Who entry for MacGowan</ref>

MacGowan died on 30 November 1970, at his home in Heidelberg, as a result of complications from [[osteoporosis]].<ref>''The Times'' (London), 5 December 1970</ref>

== References ==
{{Reflist}}

{{DEFAULTSORT:MacGowan, Alexander Gault}}
[[Category:British war correspondents of World War II]]
[[Category:1894 births]]
[[Category:1970 deaths]]
[[Category:British people in colonial India]]
[[Category:Scottish war correspondents]]
[[Category:People educated at Manchester Grammar School]]

title: Alexander Gault MacGowan

Born: 7 February 1894 · Manchester, England

Died: 30 November 1970 (aged 76) · Heidelberg, Germany

Resting place: Heidelberg, Germany

Occupation: Journalist, war correspondent


text:
# Яльчицький район
Я́льчицький район (рос. Яльчикский район, чув. Елчĕк районĕ) — муніципальне утворення в Росії, у складі Чуваської Республіки.
Адміністративний центр — село Яльчики.

## Географія
Розташований на південному сході республіки. Межує з Татарстаном на півночі, сході та півдні, з Комсомольським районом на заході, з Батиревським на південному заході.

## Історія
Район утворений 5 вересня 1927 року.

## Населення
Населення району становить 16293 особи (2019, 20452 у 2010, 25033 у 2002).

## Адміністративно-територіальний поділ
На території району 9 сільських поселень:
| Поселення                           | Площа, км² | Населення, осіб (2002) | Населення, осіб (2010) | Населення, осіб (2019) | Центр          | Населені пункти |
| ----------------------------------- | ---------- | ---------------------- | ---------------------- | ---------------------- | -------------- | --------------- |
| Великотаябинське сільське поселення | 53,77      | 1549                   | 1210                   | 886                    | Велика Таяба   | 3               |
| Великояльчицьке сільське поселення  | 33,30      | 2160                   | 1800                   | 1466                   | Великі Яльчики | 1               |
| Кільдюшевське сільське поселення    | 70,57      | 2774                   | 2112                   | 1554                   | Кільдюшево     | 7               |
| Лащ-Таябинське сільське поселення   | 88,77      | 3138                   | 2530                   | 2010                   | Лащ-Таяба      | 7               |
| Малотаябинське сільське поселення   | 53,81      | 1883                   | 1413                   | 1056                   | Мала Таяба     | 6               |
| Новошимкуське сільське поселення    | 71,15      | 2563                   | 2097                   | 1620                   | Нові Шимкуси   | 7               |
| Сабанчинське сільське поселення     | 41,10      | 1507                   | 1260                   | 983                    | Сабанчино      | 6               |
| Яльчицьке сільське поселення        | 64,52      | 5366                   | 4843                   | 4281                   | Яльчики        | 6               |
| Янтіковське сільське поселення      | 90,21      | 4093                   | 3187                   | 2437                   | Янтіково       | 10              |

## Найбільші населені пункти
Населені пункти з чисельністю населення понад 1000 осіб:
| № | Населений пункт | Населення, осіб (2002) | Населення, осіб (2010) |
| - | --------------- | ---------------------- | ---------------------- |
| 1 | Яльчики         | 2 732                  | 2 544                  |
| 2 | Великі Яльчики  | 2 160                  | 1 800                  |

## Господарство
Район в основному сільськогосподарський: 67 % валової продукції припадає на сільськогосподарське виробництво. Спеціалізація району — зерново-овочівницька (58 % сільгосппродукції припадає на частку рослинництва і 42 % — на частку тваринництва). Вирощують зернові, картопля, овочі відкритого ґрунту, хміль, ведеться м'ясо-молочне скотарство, вівчарство, бджільництво. В цілому на частку Яльчицького району припадає понад 5 % сільськогосподарської продукції республіки.
Промисловість представлена в основному переробкою сільськогосподарської продукції. У районі виробляють хлібобулочні вироби, крохмаль, масло, сир, ковбаси тощо. Великі підприємства зосереджені в районному центрі. Є цех художнього ткацтва з виготовлення трикотажних виробів. В районі діє філія Чебоксарського машинобудівного заводу в Нових Шимкусах.

wikiname: ukwiki

title: Яльчицький район

in_language: uk

wikitext:
{{Муніципальний район Росії
| назва укр. = Яльчицький район
| назва ін. = {{lang-ru|Яльчикский район}}
{{lang-cv|Елчĕк районĕ}}
| прапор =Flag of Yalchiksky rayon (Chuvashia).png
| опис прапора = Прапор Яльчицького району
| герб = Coat of Arms of Yalchiksky rayon (Chuvashia).gif
| опис герба = Герб Яльчицького району
| розташування = Chuvashia_Yalchikskiy_rayon.png
| мапа =
| суб'єкт = [[Чуваська Республіка]]
| код ЗКАТУ =
| утворений = [[1927]] року
| населення = 16293 особи ([[2019]])
| площа = 567,20
| густота = 28,73
| код району = 83549
| поштові індекси =
| центр = село [[Яльчики]]
| міські округи =
| міські поселення =
| сільські поселення = 9
| міста =
| смт =
| села = 53
| селища =
| адреса =
| вебсторінка  =http://gov.cap.ru/main.asp?govid=79
| голова РДА =
| голова району =
}}

'''Я́льчицький район''' ({{lang-ru|Яльчикский район}}, {{lang-cv|Елчĕк районĕ}}) — [[муніципальне утворення]] в [[росія|Росії]], у складі [[Чувашія|Чуваської Республіки]].

Адміністративний центр — село [[Яльчики]].

== Географія ==
Розташований на південному сході республіки. Межує з [[Татарстан]]ом на півночі, сході та півдні, з [[Комсомольський район (Чувашія)|Комсомольським]] районом на заході, з [[Батиревський район|Батиревським]] на південному заході.

== Історія ==
Район утворений [[5 вересня]] [[1927]] року.

== Населення ==
Населення району становить 16293 особи ([[2019]]{{RUS-population|2019}}, 20452 у [[2010]]<ref>{{ cite web | url = http://gov.cap.ru/HOME/75/2012/02/240212/численность%20населения%20чувашии%20по%20впн%202010.doc | title = Всероссийская перепись населения 2010 года. Численность населения городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений, населённых пунктов Чувашской Республики | accessdate = 2015-03-23 | archive-url = https://web.archive.org/web/20210727110743/http://gov.cap.ru/HOME/75/2012/02/240212/численность%20населения%20чувашии%20по%20впн%202010.doc | archive-date = 2021-07-27 |lang=ru}}</ref>, 25033 у [[2002]]{{RUS-CU-lingvarium-2015}}).

== Адміністративно-територіальний поділ ==
На території району 9 сільських поселень:
{| align="center" class="standard"
|+
! |Поселення
! |Площа,
км²
! |Населення,
осіб ([[2002]])
! |Населення,
осіб ([[2010]])
! |Населення,
осіб ([[2019]])
! |Центр
! |Населені
пункти
|-----
| [[Великотаябинське сільське поселення]]
| align="right"| 53,77
| align="right"| 1549
| align="right"| 1210
| align="right"| 886
| [[Велика Таяба]]
| align="right"| 3
|-----
| [[Великояльчицьке сільське поселення]]
| align="right"| 33,30
| align="right"| 2160
| align="right"| 1800
| align="right"| 1466
| [[Великі Яльчики]]
| align="right"| 1
|-----
| [[кільдюшевське сільське поселення (Яльчицький район)|Кільдюшевське сільське поселення]]
| align="right"| 70,57
| align="right"| 2774
| align="right"| 2112
| align="right"| 1554
| [[кільдюшево (Яльчицький район)|Кільдюшево]]
| align="right"| 7
|-----
| [[Лащ-Таябинське сільське поселення]]
| align="right"| 88,77
| align="right"| 3138
| align="right"| 2530
| align="right"| 2010
| [[Лащ-Таяба]]
| align="right"| 7
|-----
| [[Малотаябинське сільське поселення]]
| align="right"| 53,81
| align="right"| 1883
| align="right"| 1413
| align="right"| 1056
| [[Мала Таяба]]
| align="right"| 6
|-----
| [[Новошимкуське сільське поселення]]
| align="right"| 71,15
| align="right"| 2563
| align="right"| 2097
| align="right"| 1620
| [[Нові Шимкуси]]
| align="right"| 7
|-----
| [[Сабанчинське сільське поселення]]
| align="right"| 41,10
| align="right"| 1507
| align="right"| 1260
| align="right"| 983
| [[сабанчино (Яльчицький район)|Сабанчино]]
| align="right"| 6
|-----
| [[Яльчицьке сільське поселення]]
| align="right"| 64,52
| align="right"| 5366
| align="right"| 4843
| align="right"| 4281
| [[Яльчики]]
| align="right"| 6
|-----
| [[янтіковське сільське поселення (Яльчицький район)|Янтіковське сільське поселення]]
| align="right"| 90,21
| align="right"| 4093
| align="right"| 3187
| align="right"| 2437
| [[янтіково (Яльчицький район)|Янтіково]]
| align="right"| 10
|+
|}

== Найбільші населені пункти ==
Населені пункти з чисельністю населення понад 1000 осіб:
{| align="center" class="standard"
|+
! |№
! |Населений пункт
! |Населення,
осіб ([[2002]])
! |Населення,
осіб ([[2010]])
|-----
| 1
| [[Яльчики]]
| align="right"| 2 732
| align="right"| 2 544
|-----
| 2
| [[Великі Яльчики]]
| align="right"| 2 160
| align="right"| 1 800
|+
|}

== Господарство ==
Район в основному сільськогосподарський: 67 % валової продукції припадає на сільськогосподарське виробництво. Спеціалізація району — зерново-овочівницька (58 % сільгосппродукції припадає на частку рослинництва і 42 % — на частку тваринництва). Вирощують зернові, [[картопля]], овочі відкритого ґрунту, [[хміль]], ведеться м'ясо-молочне скотарство, [[вівчарство]], [[бджільництво]]. В цілому на частку Яльчицького району припадає понад 5 % сільськогосподарської продукції республіки.

Промисловість представлена в основному переробкою сільськогосподарської продукції. У районі виробляють хлібобулочні вироби, [[крохмаль]], [[масло]], [[сир]], ковбаси тощо. Великі підприємства зосереджені в районному центрі. Є цех художнього ткацтва з виготовлення трикотажних виробів. В районі діє філія Чебоксарського машинобудівного заводу в Нових Шимкусах.

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Chuvash-geo-stub}}
{{Чувашія}}
{{яльчицький район}}

[[Категорія:Райони Чувашії]]
[[Категорія:Яльчицький район|*]]

title: рос. Яльчикский район · чув. Елчĕк районĕ

Герб Яльчицького району: Прапор Яльчицького району

рос. Яльчикский район · чув. Елчĕк районĕ: Розташування району

title: Основні дані

Суб'єкт Російської Федерації: Чуваська Республіка

Утворений: 1927 року

Густота населення: 28,73 осіб/км²

title: Населені пункти та поселення

Адміністративний центр: село Яльчики

title: Влада


text:
# Iridomyrmex breviantennis
Iridomyrmex breviantennis é uma espécie de formiga do gênero Iridomyrmex.

wikiname: ptwiki

title: Iridomyrmex breviantennis

in_language: pt

wikitext:
{{Speciesbox
| fossil_range = [[Eoceno]]<br />{{período fóssil|47|41}}
| image = Iridomyrmex breviantennis N. Théobald 1937 cotype éch R140 x3 p. 209 pl.IV Hyménoptères du Sannoisien de Kleinkembs.jpg
| extinct = yes
| genus = Iridomyrmex
| species = breviantennis
| authority = [[Nicolas Théobald|Théobald]], 1937<ref name="ITIS standard report - Iridomyrmex breviantennis (Theobald, 1937)">{{citar web|url=https://www.itis.gov/servlet/SingleRpt/SingleRpt?search_topic=TSN&search_value=574969|título=Iridomyrmex breviantennis (Theobald, 1937)|publicado=[[Integrated Taxonomic Information System]]|acessodata=30 de março de 2014}}</ref>
}}
'''''Iridomyrmex breviantennis''''' é uma espécie de [[formiga]] do gênero ''[[Iridomyrmex]]''.<ref>{{Citar web|url = https://www.gbif.org/species/1326021 |título = Iridomyrmex breviantennis |obra = [[Global Biodiversity Information Facility|Sistema Global de Informação sobre Biodiversidade]] |língua = en |acessodata = 24 de agosto de 2019}}</ref><!-- == Descrição == -->
<!-- == Distribuição == -->

{{referências}}

{{Esboço-formiga}}
{{Taxonbar}}

[[Categoria:Iridomyrmex]]
[[Categoria:Espécies fósseis descritas em 1937]]

title: Classificação científica

Domínio: Eukaryota

Reino: Animalia

Filo: Arthropoda

Classe: Insecta

Ordem: Hymenoptera

Família: Formicidae

Subfamília: Dolichoderinae

Gênero: Iridomyrmex

Espécies: †I. breviantennis

title: Nome binomial

Nome binomial: †Iridomyrmex breviantennis · Théobald, 1937


text:
# Буржук (комуна)
Буржук (рум. Burjuc) — комуна у повіті Хунедоара в Румунії. До складу комуни входять такі села (дані про населення за 2002 рік):
- Бредецел (138 осіб)
- Буржук (199 осіб) — адміністративний центр комуни
- Глодгілешть (231 особа)
- Петрешть (47 осіб)
- Тетерешть (209 осіб)
- Тіса (188 осіб)

Комуна розташована на відстані 329 км на північний захід від Бухареста, 34 км на захід від Деви, 125 км на південний захід від Клуж-Напоки, 99 км на схід від Тімішоари.

## Населення
За даними перепису населення 2002 року у комуні проживали 1012 осіб.
Національний склад населення комуни:
| Національність | Кількість осіб | Відсоток |
| -------------- | -------------- | -------- |
| румуни         | 994            | 98,2%    |
| угорці         | 9              | 0,9%     |
| цигани         | 6              | 0,6%     |
| німці          | 2              | 0,2%     |
| поляки         | 1              | 0,1%     |

Рідною мовою назвали:
| Мова      | Кількість осіб | Відсоток |
| --------- | -------------- | -------- |
| румунська | 999            | 98,7%    |
| угорська  | 6              | 0,6%     |
| циганська | 6              | 0,6%     |
| німецька  | 1              | 0,1%     |

Склад населення комуни за віросповіданням:
| Релігія       | Кількість осіб | Відсоток |
| ------------- | -------------- | -------- |
| православні   | 900            | 88,9%    |
| п'ятдесятники | 94             | 9,3%     |
| римо-католики | 8              | 0,8%     |
| адвентисти    | 6              | 0,6%     |
| баптисти      | 3              | 0,3%     |
| реформати     | 1              | 0,1%     |

title: Буржук (комуна)

wikitext:
{{About|комуну|село|Буржук}}
{{НП Румунії
 | назва               = Буржук
 | статус              = комуна
 | місцева_назва       = ''Burjuc''
 | герб                =
 | зображення          =
 | зображення_підпис   =
 | повіт               = Хунедоара
 | код_SIRUTA          =
 | широта              = 45.95
 | довгота             = 22.4833
 | висота              = 165
 | висота_мін          =
 | висота_макс         =
 | населення           = 912
 | рік_насел           = 2009
 | населення_джерело   = <ref>{{cite web|url=http://www.insse.ro/cms/rw/resource/populatia%20stabila%20la%201%20ianuarie%202009%20si%2018.xls|title=Populația stabilă la 1.01.2009 total din care de 18 ani și peste|language=румунською|accessdate=2011-12-19|archiveurl=https://www.webcitation.org/6AaF2pliR?url=http://www.insse.ro/cms/rw/resource/populatia%20stabila%20la%201%20ianuarie%202009%20si%2018.xls|archivedate=10.09.2012|deadurl=yes}}</ref>
 | площа               = 65,02
 | поштові_індекси     =
 | карта               = Burjuc jud Hunedoara.png
 | примар              = Iacob Tiberiu<ref>{{cite web|url=http://www.beclocale2008.ro/documm/ora10/pales_moc_tur123.pdf|title=Biroul Electoral Central. Alegeri locale 2008 TUR I + TUR II + TUR III. Primari aleşi pe municipii,oraşe şi comune.|language=румунською|accessdate=2011-12-15|archiveurl=https://www.webcitation.org/6IAlaxrmA?url=http://www.beclocale2008.ro/documm/ora10/pales_moc_tur123.pdf|archivedate=2013-07-17|deadurl=yes}}</ref>
 | партія              = [[Соціал-демократична партія (Румунія)|PSD]]
 | мандат              = 2008-2012
 | www                 =
}}
'''Буржук''' ({{lang-ro|Burjuc}}) — комуна у [[Адміністративний поділ Румунії|повіті]] [[Хунедоара (повіт)|Хунедоара]] в [[Румунія|Румунії]]. До складу комуни входять такі села (дані про населення за 2002 рік):
* [[Бредецел (Хунедоара)|Бредецел]] (138 осіб)
* [[Буржук]] (199 осіб) — адміністративний центр комуни
* [[Глодгілешть]] (231 особа)
* [[Петрешть (Хунедоара)|Петрешть]] (47 осіб)
* [[Тетерешть (Хунедоара)|Тетерешть]] (209 осіб)
* [[Тіса (Хунедоара)|Тіса]] (188 осіб)

Комуна розташована на відстані<ref>Фізичні відстані розраховані за координатами населених пунктів</ref> 329 км на північний захід від [[Бухарест]]а, 34 км на захід від [[Дева (місто)|Деви]], 125 км на південний захід від [[Клуж-Напока|Клуж-Напоки]], 99 км на схід від [[Тімішоара|Тімішоари]].

== Населення ==
За даними [[Перепис населення Румунії (2002)|перепису населення 2002 року]]<ref>{{cite web|url=http://www.edrc.ro/recensamant.jsp?regiune_id=1832&judet_id=1987&localitate_id=2018|title=Structura Etno-demografică a României|language=румунською|accessdate=2011-12-15|archiveurl=https://www.webcitation.org/6IDgy5zXv?url=http://www.edrc.ro/recensamant.jsp?regiune_id=1832|archivedate=2013-07-19|deadurl=no}}</ref> у комуні проживали {{formatnum:1012}} осіб.

Національний склад населення комуни:
{| class="standard"
|-
! style = "background-color:#FFBA80" | Національність
! style = "background-color:#FFBA80" | Кількість осіб
! style = "background-color:#FFBA80" | Відсоток
|-
| [[румуни]]
| 994
| 98,2%
|-
| [[Угорці в Румунії|угорці]]
| 9
| 0,9%
|-
| цигани
| 6
| 0,6%
|-
| німці
| 2
| 0,2%
|-
| поляки
| 1
| 0,1%
|}

Рідною мовою назвали:
{| class="standard"
|-
! style = "background-color:#FFBA80" | Мова
! style = "background-color:#FFBA80" | Кількість осіб
! style = "background-color:#FFBA80" | Відсоток
|-
| румунська
| 999
| 98,7%
|-
| угорська
| 6
| 0,6%
|-
| циганська
| 6
| 0,6%
|-
| німецька
| 1
| 0,1%
|}

Склад населення комуни за віросповіданням:
{| class="standard"
|-
! style = "background-color:#FFBA80" | Релігія
! style = "background-color:#FFBA80" | Кількість осіб
! style = "background-color:#FFBA80" | Відсоток
|-
| [[Румунська православна церква|православні]]
| 900
| 88,9%
|-
| п'ятдесятники
| 94
| 9,3%
|-
| римо-католики
| 8
| 0,8%
|-
| адвентисти
| 6
| 0,6%
|-
| баптисти
| 3
| 0,3%
|-
| реформати
| 1
| 0,1%
|}

== Посилання ==
* [http://www.ghidulprimariilor.ro/business.php/PRIMARIA-BURJUC/201110/ Дані про комуну Буржук на сайті Ghidul Primăriilor] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20120609055232/http://www.ghidulprimariilor.ro/business.php/PRIMARIA-BURJUC/201110 |date=9 червня 2012 }}

== Примітки ==
{{Портал|Румунія}}
{{reflist}}

{{Повіт Хунедоара}}
{{Romania-geo-stub}}

[[Категорія:Комуни повіту Хунедоара]]

title: Буржук · Burjuc

Країна: Румунія

Повіт: Хунедоара

Телефонний код: +40 254 (Romtelecom, TR) · +40 354 (інші оператори)

title: Влада

Примар · Мандат: Iacob Tiberiu (PSD) · 2008-2012


text:
# Félicien Kempeneers
Félicien Kempeneers is een Belgisch voormalig gymnast.

## Levensloop
Kempeneers maakte deel uit van het Belgisch team dat op de Olympische zomerspelen van 1920 te Antwerpen zilver won in het onderdeel artistieke gymnastiek. Voorts bestond het team uit: Augustus Cootmans, François Claessens, Théophile Bauer, Eugenius Auwerkerken, Albert Haepers, Domien Jacob, Frans Gibens, Jules Labéeu, Hubert Lafortune, Auguste Landrieu, Charles Lannie, Constant Loriot, Nicolaas Moerloos, Ferdinand Minnaert, Louis Stoop, Jean Van Guysse, Alphonse Van Mele, François Verboven, Jean Verboven, Julien Verdonck, Joseph Verstraeten, Georges Vivex en Julianus Wagemans.

wikiname: nlwiki

title: Félicien Kempeneers

in_language: nl

wikitext:
{{Infobox sporter
| kopnaam           = Félicien Kempeneers
| afbeelding        =
| onderschrift      =
| naam              = Félicien Kempeneers
| geboortedatum     =
| geboorteplaats    =
| overlijdensdatum  =
| overlijdensplaats =
| nationaliteit     = {{BE-VLAG}} [[België|Belgische]]
| discipline        = [[Gymnastiek (sport)|Gymnastiek]]
| onderdeel         = [[Bestand:Gymnastics (artistic) pictogram.svg|25px]] [[Artistieke gymnastiek]]
| trainer           =
| club              =
| OS                = [[Olympische Zomerspelen 1920|1920]]
}}
'''Félicien Kempeneers''' is een [[België|Belgisch]] voormalig [[Gymnastiek (sport)|gymnast]].

== Levensloop ==
Kempeneers maakte deel uit van het Belgisch team dat op de [[Olympische Zomerspelen 1920|Olympische zomerspelen van 1920]] te [[Antwerpen (stad)|Antwerpen]] zilver won in het onderdeel [[artistieke gymnastiek]].<ref>SEGERS Gert, [https://sportmagazine.knack.be/andere-sporten/100-jaar-spelen-van-antwerpen-de-zilveren-belgische-turners 100 jaar Spelen van Antwerpen: de zilveren Belgische turners], ''Sport/Voetbal Magazine'', 12 juli 2020</ref> Voorts bestond het team uit: [[Augustus Cootmans]], [[François Claessens]], [[Théophile Bauer]], [[Eugenius Auwerkerken]], [[Albert Haepers]], [[Domien Jacob]], [[Frans Gibens]], [[Jules Labéeu]], [[Hubert Lafortune]], [[Auguste Landrieu]], [[Charles Lannie]], [[Constant Loriot]], [[Nicolaas Moerloos]], [[Ferdinand Minnaert]], [[Louis Stoop]], [[Jean Van Guysse]], [[Alphonse Van Mele]], [[François Verboven]], [[Jean Verboven]], [[Julien Verdonck]], [[Joseph Verstraeten]], [[Georges Vivex]] en [[Julianus Wagemans]].<ref>{{en}} [https://web.archive.org/web/20200417184246/https://www.sports-reference.com/olympics/summer/1920/GYM/mens-team-all-around.html Gymnastics at the 1920 Antwerpen Summer Games: Men's Team All-Around], ''Sport-reference''</ref><ref>{{en}} [https://web.archive.org/web/20200417055952/https://www.sports-reference.com/olympics/countries/BEL/summer/1920/GYM Belgium Gymnastics at the 1920 Antwerpen Summer Games], ''Sport-reference''</ref>

{{Appendix|2=
* {{en}} [https://olympics.com/en/athletes/felicien-kempeneers Fiche Félicien Kempeneers], ''Olympics.com''
* {{en}} [https://www.olympedia.org/athletes/29425 Fiche Félicien Kempeneers], ''Olympedia''
* [https://www.sportuitslagen.org/felicien-kempeneers-gymnastiek-spf61807.html Fiche Félicien Kempeneers], ''sportuitslagen.org''
{{References}}
}}

{{DEFAULTSORT:Kempeneers, Félicien}}
[[Categorie:Belgisch artistiek gymnast]]
[[Categorie:Belgisch olympisch deelnemer]]

title: Persoonlijke informatie

Naam: Félicien Kempeneers

Geboorteplaats: Antwerpen

Overlijdensdatum: 4 december 1968

Overlijdensplaats: Borgerhout

Nationaliteit: Belgische

title: Sportieve informatie

Discipline: Gymnastiek

Onderde(e)l(en): Artistieke gymnastiek

Portaal: Sport


text:
# Костава, Гурам Георгиевич
Гурам Георгиевич Костава (груз. გურამ გიორგის ძე კოსტავა; 18 июня 1937, Тбилиси — 20 июня 2024) — советский фехтовальщик на шпагах, бронзовый призёр Олимпийских игр 1960 года в командных соревнованиях, бронзовый призёр Олимпийских игр 1964 года в индивидуальных соревнованиях, двукратный чемпион мира, чемпион СССР в индивидуальной шпаге.

## Биография
Родился 18 июня 1937 года в Тифлисе, СССР. Окончил Тбилисский государственный университет.
Выступал за Вооружённые cилы (Тбилиси).
Умер 20 июня 2024 года в возрасте 87 лет.

## Награды, медали
- Медаль «За трудовое отличие» (16.09.1960) — за успешные выступления в XVII летних и VIII зимних Олимпийских играх 1960 года, а также за выдающиеся спортивные достижения[6]
- Заслуженный мастер спорта СССР (1965).

wikiname: ruwiki

title: Костава, Гурам Георгиевич

in_language: ru

wikitext:
{{ФИО}}
{{Спортсмен
| имя             = Гурам Костава
| изображение     =
| ширина          = 250px
| описание изображения =
| полное имя      =
| прозвища        =
| года карьеры    =
| рабочая сторона =
| тренеры         =
| рост            = 180 см
| масса           = 77 кг
| медали          =
{{турнир|[[Летние Олимпийские игры|Олимпийские игры]]}}
{{ОИ-медаль|Бронза|Летние|1960|[[Фехтование на летних Олимпийских играх 1960|командная шпага]]}}
{{ОИ-медаль|Бронза|Летние|1964|[[Фехтование на летних Олимпийских играх 1964|шпага]]}}
{{турнир|[[Чемпионат мира по фехтованию|Чемпионаты мира]]}}
{{медаль|Серебро|[[Чемпионат мира по фехтованию 1959|Будапешт 1959]]|командная шпага}}
{{медаль|Золото|[[Чемпионат мира по фехтованию 1961|Турин 1961]]|командная шпага}}
{{медаль|Бронза|[[Чемпионат мира по фехтованию 1963|Гданьск 1963]]|шпага}}
{{медаль|Бронза|[[Чемпионат мира по фехтованию 1965|Париж 1965]]|шпага}}
{{медаль|Бронза|[[Чемпионат мира по фехтованию 1965|Париж 1965]]|командная шпага}}
{{медаль|Серебро|[[Чемпионат мира по фехтованию 1966|Москва 1966]]|командная шпага}}
{{медаль|Золото|[[Чемпионат мира по фехтованию 1967|Монреаль 1967]]|командная шпага}}
{{турнир|Государственные награды}}
{{{!}} style="background: transparent"
{{!}}{{Медаль «За трудовое отличие»}}
{{!}}{{Заслуженный мастер спорта СССР}}
{{!}}}
}}
'''Гурам Георгиевич Костава''' ({{lang-ka|გურამ გიორგის ძე კოსტავა}}; {{ВД-Преамбула}}) — [[СССР|советский]] [[Спортивное фехтование|фехтовальщик]] на [[шпага]]х, бронзовый призёр Олимпийских игр 1960 года в командных соревнованиях, бронзовый призёр Олимпийских игр 1964 года в индивидуальных соревнованиях, двукратный [[Чемпионат мира по фехтованию|чемпион мира]], [[Чемпионат СССР по фехтованию|чемпион СССР]] в индивидуальной шпаге.

== Биография ==
Родился 18 июня 1937 года в [[Тбилиси|Тифлисе]], [[СССР]]. Окончил [[Тбилисский государственный университет]].

Выступал за [[Вооружённые силы Грузии|Вооружённые cилы (Тбилиси)]].

Умер 20 июня 2024 года в возрасте 87 лет<ref>{{Cite web|url=https://www.rusfencing.ru/news_detail.php?ID=4182887|title=Ушёл из жизни Гурам Костава - Федерация фехтования России|website=www.rusfencing.ru|access-date=2024-06-21}}</ref><ref>{{Cite web|url=https://1tv.ge/news/legendaruli-mofarikave-guram-kostava-87-wlis-asakshi-gardaicvala-1tvsport/|title=ლეგენდარული მოფარიკავე გურამ კოსტავა 87 წლის ასაკში გარდაიცვალა #1TVSPORT|lang=ka|website=1TV|access-date=2024-06-21}}</ref>.

== Награды, медали ==
* [[Медаль «За трудовое отличие»]] (16.09.1960) — ''за успешные выступления в XVII летних и VIII зимних Олимпийских играх 1960 года, а также за выдающиеся спортивные достижения''<ref>Указ Президиума Верховного Совета СССР от 16.09.1960 «О награждении орденами и медалями СССР спортсменов и тренеров» // Советский спорт (газета). — 17 сентября 1960, № 225. — с. 1-3.</ref>
* [[Заслуженный мастер спорта СССР]] (1965).

== Примечания ==
{{примечания}}

{{fencing-bio-stub}}
{{Olympic-bio-stub}}
{{ВС}}

[[Категория:Фехтовальщики СССР]]
[[Категория:Бронзовые призёры летних Олимпийских игр 1960 года]]
[[Категория:Бронзовые призёры летних Олимпийских игр 1964 года]]
[[Категория:Фехтовальщики на летних Олимпийских играх 1960 года]]
[[Категория:Фехтовальщики на летних Олимпийских играх 1964 года]]
[[Категория:Чемпионы мира по фехтованию]]
[[Категория:Чемпионы СССР по фехтованию]]
[[Категория:Выпускники Тбилисского государственного университета]]

title: Личная информация

Пол: мужской

Страна: - СССР

Специализация: фехтование

Место рождения: - Тбилиси, Грузинская ССР, СССР

Вес: 77 кг

Бронза:
Рим 1960 · командная шпага
Токио 1964 · шпага
Гданьск 1963 · шпага
Париж 1965 · шпага
Париж 1965 · командная шпага

Серебро:
Будапешт 1959 · командная шпага
Москва 1966 · командная шпага

Золото:
Турин 1961 · командная шпага
Монреаль 1967 · командная шпага

title: Чемпионаты мира

Медаль «За трудовое отличие»: Заслуженный мастер спорта СССР


text:
# Ipermestra
Ipermestra is an opera libretto by Pietro Metastasio first set by Johann Adolph Hasse 8 January 1744, and in the November of the same year by Christoff Willibald Gluck.

## Plot
The story is based on that of Hypermnestra (Ὑπερμνήστρα) in Greek mythology, the daughter of Danaus and the ancestor of the Danaids. The story had already been the theme of earlier operas including Hipermestra, by Francesco Cavalli 1658, and operas Ipermestra by Geminiano Giacomelli 1724, Antonio Vivaldi (1728 lost), Francesco Feo 1736, Giovanni Battista Ferrandini 1741, Rinaldo da Capua 1744.

## Settings of Metastasio's libretto
- Ipermestra (Hasse), opera by Johann Adolf Hasse, Jan. 1744
- Ipermestra (Gluck), opera by Christoff Willibald Gluck, Nov. 1744 - Aria "Non hai cor per un'impresa" recorded by Daniel Behle, Armonia Atenea and George Petrou
- Ipermestra, opera by Egidio Duni Teatro Falcone, Genoa 1748
- Ipermestra, opera by Ferdinando Bertoni  Teatro San Samuele, Venice 1749
- Ipermestra, opera by Niccolò Jommelli Spoleto, 1751
- Ipermestra, opera by Pasquale Cafaro, first setting, Naples 1751
- Ipermestra, opera by Andrea Adolfati 1752, Modena
- Ipermestra, opera by Davide Perez 1754, Lisbon
- Ipermestra, opera by Giuseppe Re 1755, Teatro Solerio Alessandria
- Ipermestra, opera by Baldassare Galuppi 1758, Teatro Regio Ducale Milan
- Ipermestra, opera by Ignazio Fiorillo 1759, Braunschweig
- Ipermestra, opera by Johann Ernst Eberlin	1761, Salzburg
- Ipermestra, opera by Pasquale Cafaro 1761 second setting, Teatro San Carlo, Naples - an aria "Gonfio tu vedi il fiume" recorded by Franco Fagioli for the recital Arias for Caffarelli
- Ipermestra, opera by Giuseppe Sarti 1766, Teatro Argentina, Rome, then 1797 King’s Theatre, Haymarket,  London
- Ipermestra, opera by Gian Francesco de Majo, 1768	Teatro San Carlo, Naples - to date the only recording of a setting of the libretto made in 1963 by RAI conducted by it:Armando La Rosa Parodi. Cast included Emilia Cundari (Ipermestra), Franco Ventriglia (Danao), Herbert Handt (Linceo), Bianca Maria Casoni (Elpince), Mario Boriello (Plistene), Robert El Haage (Adrasto).
- Ipermestra, opera by Josef Mysliveček 1769, Teatro della Pergola, Florence
- Ipermestra, opera by Niccolò Piccinni 1772, Teatro San Carlo, Naples
- Ipermestra, opera by Gian Francesco Fortunati 1773, Teatro di Corte, Modena
- Ipermestra, opera by Johann Gottlieb Naumann 1774, Teatro San Benedetto, Venice
- Ipermestra, opera by Raimondo Mei	1778, Teatro Prini, Pavia
- Ipermestra, opera by Vicente Martín y Soler, 1780, Teatro San Carlo,	Naples
- Ipermestra, opera by Salvatore Rispoli 1785, Teatro alla Scala, Milan
- Ipermestra, opera by Gennaro Astarita 1789, Teatro San Benedetto, Venice
- Ipermestra, opera by Giovanni Paisiello 1791, Teatro Nuovo, Padua
- Ipermestra, opera by Francesco Morlacchi 1810, Teatro Argentina, Rome
- Ipermestra, second opera by Saverio Mercadante 1827, Teatro de São Carlos Lisbon on the libretto by Metastasio	- Mercadante had previously set another Ipermestra 1825, Teatro San Carlo, Naples, on a libretto by Luigi Ricciuti
- Ipermestra, opera by Baltasar Saldoni	1838, Teatro del la Cruz, Madrid
- Ipermestra, opera by Ramón Carnicer	1843, Liceo, Saragossa

title: Ipermestra

wikitext:
{{italic}}'''''Ipermestra''''' is an opera libretto by [[Pietro Metastasio]] first set by [[Johann Adolph Hasse]] 8 January 1744, and in the November of the same year by [[Christoff Willibald Gluck]].
==Plot==
The story is based on that of [[Hypermnestra]] (Ὑπερμνήστρα) in Greek mythology, the daughter of Danaus and the ancestor of the Danaids. The story had already been the theme of earlier operas including ''[[Hipermestra]]'', by [[Francesco Cavalli]] 1658, and operas ''Ipermestra'' by [[Geminiano Giacomelli]] 1724,<ref> Eleanor Selfridge-Field - ''A New Chronology of Venetian Opera and Related Genres, 1660-1760'' 2007
 0804744378 "All the daughters obeyed except Hypermnestra (Faustina Bordoni), who spared her cousin, the argonaut Lynceus (Antonio Bemacchi), on account of his kindness.  The first Venetian performance of Ipermestra was given on 5 February 1724 "</ref> [[Antonio Vivaldi]] (1728 lost), [[Francesco Feo]] 1736, [[Giovanni Battista Ferrandini]] 1741, [[Rinaldo da Capua]] 1744.

==Settings of Metastasio's libretto==
*[[Ipermestra (Hasse)|''Ipermestra'' (Hasse)]], opera by Johann Adolf Hasse, Jan. 1744
*[[Ipermestra (Gluck)|''Ipermestra'' (Gluck)]], opera by Christoff Willibald Gluck, Nov. 1744 - Aria "Non hai cor per un'impresa" recorded by [[Daniel Behle]], Armonia Atenea and [[George Petrou]]
*''Ipermestra'', opera by [[Egidio Duni]] Teatro Falcone, Genoa 1748
*''Ipermestra'', opera by [[Ferdinando Bertoni]]  Teatro San Samuele, Venice 1749
*''Ipermestra'', opera by [[Niccolò Jommelli]] Spoleto, 1751
*''Ipermestra'', opera by [[Pasquale Cafaro]], first setting, Naples 1751
*''Ipermestra'', opera by [[Andrea Adolfati]] 1752, Modena
*''Ipermestra'', opera by [[Davide Perez]] 1754, Lisbon
*''Ipermestra'', opera by Giuseppe Re 1755, Teatro Solerio [[Alessandria]]
*''Ipermestra'', opera by [[Baldassare Galuppi]] 1758, Teatro Regio Ducale Milan
*''Ipermestra'', opera by [[Ignazio Fiorillo]] 1759, [[Braunschweig]]
*''Ipermestra'', opera by [[Johann Ernst Eberlin]]	1761, [[Salzburg]]
*''Ipermestra'', opera by [[Pasquale Cafaro]] 1761 second setting, Teatro San Carlo, [[Naples]] - an aria "Gonfio tu vedi il fiume" recorded by [[Franco Fagioli]] for the recital ''Arias for Caffarelli''
*''Ipermestra'', opera by [[Giuseppe Sarti]] 1766, Teatro Argentina, Rome, then 1797 King’s Theatre, Haymarket,  London
*''Ipermestra'', opera by [[Gian Francesco de Majo]], 1768	Teatro San Carlo, Naples - to date the only recording of a setting of the libretto made in 1963 by RAI conducted by [[:it:Armando La Rosa Parodi]]. Cast included [[Emilia Cundari]] (Ipermestra), Franco Ventriglia (Danao), Herbert Handt (Linceo), Bianca Maria Casoni (Elpince), Mario Boriello (Plistene), Robert El Haage (Adrasto).
*''[[Ipermestra (Mysliveček)|Ipermestra]]'', opera by Josef Mysliveček 1769, Teatro della Pergola, Florence
*''Ipermestra'', opera by [[Niccolò Piccinni]] 1772, Teatro San Carlo, Naples
*''Ipermestra'', opera by [[Gian Francesco Fortunati]] 1773, Teatro di Corte, Modena
*''Ipermestra'', opera by [[Johann Gottlieb Naumann]] 1774, Teatro San Benedetto, Venice
*''Ipermestra'', opera by [[Raimondo Mei]]	1778, Teatro Prini, Pavia
*''Ipermestra'', opera by [[Vicente Martín y Soler]], 1780, [[Teatro San Carlo]],	Naples
*''Ipermestra'', opera by [[Salvatore Rispoli]] 1785, Teatro alla Scala, Milan
*''Ipermestra'', opera by [[Gennaro Astarita]] 1789, Teatro San Benedetto, Venice
*''Ipermestra'', opera by [[Giovanni Paisiello]] 1791, Teatro Nuovo, Padua
*''Ipermestra'', opera by [[Francesco Morlacchi]] 1810, Teatro Argentina, Rome
*''Ipermestra'', second opera by [[Saverio Mercadante]] 1827, Teatro de São Carlos Lisbon on the libretto by Metastasio	- Mercadante had previously set another ''Ipermestra'' 1825, Teatro San Carlo, Naples, on a libretto by Luigi Ricciuti
*''Ipermestra'', opera by [[Baltasar Saldoni]]	1838, Teatro del la Cruz, [[Madrid]]
*''Ipermestra'', opera by [[Ramón Carnicer]]	1843, Liceo, [[Saragossa]]

==References==
{{reflist}}

{{Metastasio}}

[[Category:Libretti by Metastasio]]


text:
# Athénée Adolphe Max
Athénée Adolphe Max is een middelbare school in de stad Brussel, die deel uitmaakt van het officiële onderwijsnetwerk. De school staat aan het oosten van het centrum van Brussel, vlak bij de Wijk van de Squares.

## Historiek
Een eerste gebouw werd in 1904 ontworpen door architect Edmond De Vigne. In 1909 werden twee seculiere scholen opgericht. Een eerste middelbare school voor meisjes, later Carter genoemd als eerbetoon aan de eerste directeur, en een athenaeum voor jongens, later Athénée Adolphe Max genoemd naar de beroemde burgemeester van Brussel Adolphe Max.  In 1978 fuseerden de twee middelbare scholen tot één atheneum en neemt in 1990 de naam Athénée Adolphe Max aan.

## Beschrijving
De school heeft twee binnenplaatsen:
- de Carter-binnenplaats met drie verdiepingen, waarin ooit het lyceum Carter voor meisjes  was gevestigd.
- de Max-binnenplaats met drie verdiepingen, waarin ooit het Athénée Adolphe Max voor jongens was gevestigd.

De school heeft een oudervereniging (APMAX) en een actieve Amnesty schoolgroep.

## Bekende studenten
- Pierre Deline: wiskundige[6]
- Plastic Bertrand: zanger en tv-presentator

title: Athénée Adolphe Max

wikitext:
[[Bestand:Lycée Adolphe Max.jpg|miniatuur|Buitenkant van het atheneum.]]

'''Athénée Adolphe Max''' is een middelbare school in de [[Brussel (stad)|stad Brussel]], die deel uitmaakt van het officiële onderwijsnetwerk.<ref>{{Citeer web|url=http://www.enseignement.be/index.php?page=24797&etab_id=123|titel=Enseignement.be - Annuaire : Athénée Adolphe Max|bezochtdatum=2021-11-07|werk=Enseignement.be|taal=fr}}</ref> De school staat aan het oosten van het centrum van [[Brussel (stedelijk gebied)|Brussel]], vlak bij de [[Wijk van de Squares]].

== Historiek ==
Een eerste gebouw werd in [[1904]] ontworpen door architect Edmond De Vigne. In 1909 werden twee seculiere scholen opgericht. Een eerste middelbare school voor meisjes, later Carter genoemd als eerbetoon aan de eerste directeur, en een athenaeum voor jongens, later Athénée Adolphe Max genoemd naar de beroemde burgemeester van Brussel [[Adolphe Max]].<ref>{{Citeer web|url=https://www.lalibre.be/regions/bruxelles/2009/03/21/lathenee-max-a-100-ans-GLSMPDKM7FH4XA5Z6JDQC25A6M/|titel=L’Athénée Max a 100 ans|bezochtdatum=2021-11-06|achternaam=Laporte|voornaam=Christian|werk=La Libre.be|taal=fr}}</ref>  In [[1978]] fuseerden de twee middelbare scholen tot één atheneum en neemt in [[1990]] de naam Athénée Adolphe Max aan.<ref>{{Citeer web|url=https://www.dhnet.be/regions/bruxelles/adolphe-max-est-centenaire-51b7b222e4b0de6db9885016|titel=Adolphe Max est centenaire|bezochtdatum=2021-11-06|achternaam=Sports+|voornaam=DH Les|datum=2009-03-18|werk=DH Les Sports +|taal=fr}}</ref><ref>{{Citeer web|url=https://monument.heritage.brussels/fr/Bruxelles_Extension_Est/Boulevard_Clovis/40/18129|titel=Athénée Adolphe Max – Inventaire du patrimoine architectural|bezochtdatum=2021-11-06|werk=monument.heritage.brussels|taal=fr}}</ref>

== Beschrijving ==
De school heeft twee binnenplaatsen:
* de Carter-binnenplaats met drie verdiepingen, waarin ooit het lyceum Carter voor meisjes  was gevestigd.
* de Max-binnenplaats met drie verdiepingen, waarin ooit het Athénée Adolphe Max voor jongens was gevestigd.

De school heeft een oudervereniging (APMAX) en een actieve Amnesty schoolgroep.<ref>{{Citeer web|url=https://jeunes.amnesty.be/jeunes/montrez/temoignages-actions/article/le-college-saint-pierre-et-l-athenee-adolphe-max-se-mobilisent-pour-les-droits|titel=Action On n’enferme pas un enfant. Point. au Collège Saint-Pierre et à l’Athénée Adolphe Max|bezochtdatum=2021-11-06|werk=Amnesty International Belgique|taal=fr}}</ref>

== Bekende studenten ==
* [[Pierre Deligne|Pierre Deline]]: [[wiskundige]]<ref>{{Citeer web|url=https://www.ias.edu/sites/default/files/math/deligne/CVDeligne.html|titel=Pierre R. Deligne Curriculum Vitae|bezochtdatum=2021-12-11|taal=en}}</ref>
* [[Plastic Bertrand]]: zanger en tv-presentator

{{Appendix|2=
* [http://adolphemax.be Officiële website]
{{References}}
}}

[[Categorie:Franstalige school in Brussel]]


text:
# Sympistis sibirica
Sympistis sibirica là một loài bướm đêm trong họ Noctuidae.

wikiname: viwiki

title: Sympistis sibirica

in_language: vi

wikitext:
{{nhan đề nghiêng}}
{{Bảng phân loại
| name = ''Sympistis sibirica''
| image =
| image_caption =
| status =
| status_system =
| status_ref =
| regnum = [[Động vật|Animalia]]
| phylum = [[Động vật Chân khớp|Arthropoda]]
| classis = [[Côn trùng|Insecta]]
| ordo = [[Bộ Cánh vẩy|Lepidoptera]]
| familia = [[Noctuidae]]
| genus = ''[[Sympistis]]''
| species = '''''S. sibirica'''''
| binomial = ''Sympistis sibirica''
| binomial_authority = Alphéraky, 1895
| synonyms =
}}
'''''Sympistis sibirica''''' là một loài [[bướm đêm]] trong họ [[Noctuidae]].<ref name = "COL">{{chú thích web |url= http://www.catalogueoflife.org/annual-checklist/2011/search/all/key/Sympistis+sibirica/match/1|title= Species 2000 & ITIS Catalogue of Life: 2011 Annual Checklist.|access-date = ngày 28 tháng 6 năm 2014 |author= Bisby |first = F.A. |last2 = Roskov |first2 = Y.R. |last3 = Orrell |first3 = T.M. |last4 = Nicolson |first4 = D. |last5 = Paglinawan |first5 = L.E. |last6 = Bailly |first6 = N. |last7 = Kirk |first7 = P.M. |last8 = Bourgoin |first8 = T. |last9 = Baillargeon |first9= G. |last10 = Ouvrard |first10 = D.|year= 2011|publisher=Species 2000: Reading, UK.}}</ref><ref>{{Brontabel|9999-Lepindex}}</ref>

==Chú thích==
{{Tham khảo}}

==Liên kết ngoài==
*{{wikispecies-inline|Sympistis sibirica|''Sympistis sibirica''}}
*{{commonscat-inline|Sympistis sibirica|''Sympistis sibirica''}}

[[Thể loại:Sympistis]]

{{Cuculliinae-stub}}

title: Phân loại khoa học

Giới (regnum): Animalia

Ngành (phylum): Arthropoda

Lớp (class): Insecta

Bộ (ordo): Lepidoptera

Họ (familia): Noctuidae

Chi (genus): Sympistis

Loài (species): S. sibirica

title: Danh pháp hai phần

Danh pháp hai phần: Sympistis sibirica · Alphéraky, 1895


text:
# Assombrações do Recife velho
Assombrações do Recife Velho (subtítulo: Algumas notas históricas e outras tantas folclóricas em torno do sobrenatural no passado recifense) é "uma contribuição [...] para o estudo de um aspecto meio esquecido do passado recifense: aquele em que esse passado se apresenta tocado pelo sobrenatural. Tem sua origem nas investigações e coletas de relatos do repórter policial Oscar Melo em 1920 sobre assombrações que assolavam a capital pernambucana, para a série "Nos Domínios do Sobrenatural" do jornal A Província, a pedido de Gilberto Freyre, então diretor daquele periódico..
No Prefácio à Primeira Edição o autor aponta essa origem: "Não é de hoje que o assunto interessa o autor. Em 1929 dirigia ele o velho jornal A Província, do Recife [...] quando foi uma noite procurado por sisudo morador de sobrado de São José [...] O que o bom homem desejava do novo diretor do jornal era simplesmente que este insignificante mortal conseguisse do então chefe de polícia que acabasse com as assombrações na casa de São José onde morava [...] o diretor d' A Província teve a ideia de encarregar o repórter policial do jornal, que era o Oscar Melo, de vasculhar nos arquivos e nas tradições policiais da cidade o que houvesse de mais interessante sobre o assunto: casas mal-assombradas e casos de assombrações. Queixas contra espíritos desordeiros. Denúncias contra ruídos de almas penadas. [...]"
O livro é dividido em duas grandes partes: I - Alguns casos e II - Algumas casas. A primeira parte compõe-se de "causos" sobrenaturais levantados pelo autor (por exemplo, do "Boca-de-Ouro, do "lobisomem doutor" e das "luzinhas misteriosas nos Morros do Arraial") e a segunda parte, sobre casas mal-assombradas, baseia-se nos artigos publicados em 1929 no jornal A Província.

## Edições
A primeira edição foi lançada em 1955 pela Editora Condé, de José Condé, diretor do Jornal de Letras, em edição de luxo de 124 páginas, com tiragem limitada de 418 exemplares numerados (18 numerados de I a XVIII destinados aos organizadores e 400 numerados de 1 a 400 postos à venda) e assinadas pelo autor, ilustrador e editor, com 14 litogravuras de Lula Cardoso Ayres num estojo cartonado. Já as edições subsequentes, "populares", ou seja, que não eram de luxo, foram ilustradas pelo curitibano Poty Lazzarotto. As edições foram:
- 2a edição, Editora José Olympio, 1970
- 3a edição, Editora José Olympio, 1974
- 4a edição, Editora Record, 1987
- 5a edição, Editora Topbooks, 2000
- 6a edição, Editora Global, 2008

## Resenha
Em resenha publicada no Diário de Pernambuco, escreveu Renato Carneiro Campos: "O livro de Gilberto Freyre está impregnado de pernambucanidade; por fantasmas pernambucanos vistos por olhos esbugalhados de pernambucanos; do Recife antigo cheio de evocações; de poesia. Poesia viril de quem sentiu todo legado poético de sua cidade, dos que viveram antes dele, sentiram, tiveram medo, se assombraram: molecotes, negras velhas, sinhás, fidalgos, senhores patriarcais. E é livro de análise social. Retrato de uma época."

title: Assombrações do Recife velho

wikitext:
{{Info/Livro
| nome          =  Assombrações do Recife Velho
| imagem        = [[File:Assombrações do Recife Velho.jpg|thumb|]]
| legenda       = Capa da primeira edição
| autor         = [[Gilberto Freyre]]
| titulo_br     =
| titulo_pt     =
| tradutor      =
| ilustrador    = [[Lula Cardoso Ayres]]
| artista_capa  = [[Lula Cardoso Ayres]]
| origem        = {{flagcountry|Brasil}}
| idioma        = [[Língua portuguesa|português]]
| serie         =
| assunto       = [[sobrenatural]], [[história]], [[sociologia]]
| genero        =
| editora       = Ed. Condé
| lancamento    = [[1955]]
| formato       =
| paginas       = 124
| isbn          =
| precedido_por = Ingleses no Brasil (1948)
| seguido_por   = A Propósito de Frades (1957)
| |Imagem = }}

''Assombrações do Recife Velho'' (subtítulo: ''Algumas notas históricas e outras tantas folclóricas em torno do sobrenatural no passado recifense'') é "uma contribuição [...] para o estudo de um aspecto meio esquecido do passado recifense: aquele em que esse passado se apresenta tocado pelo [[sobrenatural]].<ref>Gilberto Freyre, Prefácio à 2a Edição.</ref> Tem sua origem nas investigações e coletas de relatos do repórter policial Oscar Melo em 1920 sobre assombrações que assolavam a capital pernambucana, para a série "Nos Domínios do Sobrenatural" do jornal ''A Província'', a pedido de Gilberto Freyre, então diretor daquele periódico.<ref>Gilberto Freyre, "O Sobrado da Rua São José", em ''Assombrações do Recife Velho'', 6a edição, p. 169, último parágrafo.</ref>.

No Prefácio à Primeira Edição o autor aponta essa origem: "Não é de hoje que o assunto interessa o autor. Em 1929 dirigia ele o velho jornal ''A Província'', do Recife [...] quando foi uma noite procurado por sisudo morador de sobrado de São José [...] O que o bom homem desejava do novo diretor do jornal era simplesmente que este insignificante mortal conseguisse do então chefe de polícia que acabasse com as assombrações na casa de São José onde morava [...] o diretor d' ''A Província'' teve a ideia de encarregar o repórter policial do jornal, que era o Oscar Melo, de vasculhar nos arquivos e nas tradições policiais da cidade o que houvesse de mais interessante sobre o assunto: [[casa assombrada|casas mal-assombradas]] e casos de assombrações. Queixas contra espíritos desordeiros. Denúncias contra ruídos de [[alma penada|almas penadas]]. [...]"<ref>Gilberto Freyre, Prefácio à 1a Edição.</ref>

O livro é dividido em duas grandes partes: I - Alguns casos e II - Algumas casas. A primeira parte compõe-se de "causos" sobrenaturais levantados pelo autor (por exemplo, do "Boca-de-Ouro, do "lobisomem doutor" e das "luzinhas misteriosas nos Morros do Arraial") e a segunda parte, sobre casas mal-assombradas, baseia-se nos artigos publicados em 1929 no jornal ''A Província''.

== Edições ==
A primeira edição foi lançada em 1955 pela Editora Condé, de [[José Condé]], diretor do ''Jornal de Letras'', em edição de luxo de 124 páginas, com tiragem limitada de 418 exemplares numerados (18 numerados de I a XVIII destinados aos organizadores e 400 numerados de 1 a 400 postos à venda) e assinadas pelo autor, ilustrador e editor, com 14 litogravuras de [[Lula Cardoso Ayres]] num estojo cartonado. Já as edições subsequentes, "populares", ou seja, que não eram de luxo, foram ilustradas pelo curitibano [[Poty Lazzarotto]]. As edições foram:
* 2a edição, [[Editora José Olympio]], 1970
* 3a edição, [[Editora José Olympio]], 1974
* 4a edição, [[Editora Record]], 1987
* 5a edição, Editora Topbooks, 2000
* 6a edição, Editora Global, 2008

== Resenha ==
Em resenha publicada no ''[[Diário de Pernambuco]]'', escreveu Renato Carneiro Campos: "O livro de Gilberto Freyre está impregnado de pernambucanidade; por [[fantasma|fantasmas]] pernambucanos vistos por olhos esbugalhados de pernambucanos; do Recife antigo cheio de evocações; de poesia. Poesia viril de quem sentiu todo legado poético de sua cidade, dos que viveram antes dele, sentiram, tiveram medo, se assombraram: molecotes, negras velhas, sinhás, fidalgos, senhores patriarcais. E é livro de análise social. Retrato de uma época."<ref>Renato Carneiro Campos, "Assombrações do Recife Velho", em ''Diário de Pernambuco'', 1o de abril de 1956, 1a página da 2a seção, acessado na [[[http://memoria.bn.gov.br/DocReader/029033_13/32874 Hemeroteca Digital]]]</ref>

{{Referências}}

== Ligações externas ==
*[http://tede2.unicap.br:8080/bitstream/tede/1201/5/braz_pereira_alves_neto.pdf Cidade transcendental: uma análise historiográfica da obra "Assombrações do Recife velho", de Gilberto Freyre (dissertação de mestrado de Braz Pereira Alves Neto)]

{{DEFAULTSORT:Assombrações do Recife Velho}}
[[Categoria:Livros de Gilberto Freyre]]
[[Categoria:Livros de 1955]]

title: Assombrações do Recife Velho

Autor(es): Gilberto Freyre

Idioma: português

País: Brasil

Assunto: sobrenatural, história, sociologia

Ilustrador: Lula Cardoso Ayres

Arte de capa: Lula Cardoso Ayres

Editora: Ed. Condé

title: Cronologia

| | Ingleses no Brasil (1948) |: | A Propósito de Frades (1957) |


text:
# Bañares
Bañares tỉnh và cộng đồng tự trị La Rioja, phía bắc Tây Ban Nha. Đô thị này có diện tích là 29,59 ki-lô-mét vuông, dân số năm 2009 là 321 người với mật độ 10,85 người/km². Đô thị này có cự ly 44 km so với Logroño.

title: Bañares

wikitext:
{{Infobox settlement
 | name =
 | motto = {{#if:  | ''''
}}{{#if:  | <br />([[Latinh]] của “”)
}}
 | image_skyline =
 | imagesize =
 | image_flag = {{#ifeq: no | no || no }}
 | flag_size =
 | image_seal = {{#ifeq: Foto5 escudo banares.jpg | no || Foto5 escudo banares.jpg }}
 | seal_size =
 | image_map =
 | mapsize =
 | map_caption = Vị trí của Bañares
 | pushpin_map =
 | pushpin_mapsize =
 | pushpin_label_position =
 | native_name =
 | native_name_lang =
 | official_name =
 | other_name = Bañares
 | nickname =
 | subdivision_type = [[Danh sách quốc gia|Quốc gia]]
 | subdivision_type1 = {{#if: Vùng hành chính | [[Vùng hành chính (Tây Ban Nha)|Vùng]] }}
 | subdivision_type2 = {{#if:
 [[Hình:Flag of La Rioja (with coat of arms).svg|20px]] [[La Rioja (Tây Ban Nha)|La Rioja]] |
 [[Vùng hành chính (Tây Ban Nha)|{{#if:
   |
  Vùng |
  Tỉnh
 }}]]
}}
 | subdivision_type3 = {{#if:
 [[Comarca de Santo Domingo de la Calzada|Santo Domingo de la Calzada]] |
 [[Quận]] (''comarca'') |
 {{#if:
   |
  [[Danh sách đảo Tây Ban Nha|Đảo]]
 }}
}}
 | subdivision_type4 = {{#if:  | [[Đô thị của Tây Ban Nha|Đô thị]] (''municipio'')}}
 | subdivision_name = {{flag|Tây Ban Nha}}
 | subdivision_name1 = {{#if:  | [[{{{community}}}|{{{community}}}]] | Vùng }}
 | subdivision_name2 = {{#if:
  |
 [[{{{province}}}|{{{province}}}]] |
 {{#if:
  [[Hình:Flag of La Rioja (with coat of arms).svg|20px]] [[La Rioja (Tây Ban Nha)|La Rioja]] |
  [[Hình:Flag of La Rioja (with coat of arms).svg|20px]] [[La Rioja (Tây Ban Nha)|La Rioja]] |

 }}
}}
 | subdivision_name3 = {{#if:  | [[{{{comarca}}}|{{{comarca}}}]] | [[Comarca de Santo Domingo de la Calzada|Santo Domingo de la Calzada]] }}
 | subdivision_name4 =
 | established_title = {{#if:  | Thành lập}}
 | established_date =
 | leader_title = {{#if: Félix Andrés Gimilio Ortiz ([[PSOE]]) | [[Thị trưởng]] }}
 | leader_name = {{#if:  | {{{mayor}}} | Félix Andrés Gimilio Ortiz ([[PSOE]])
}} {{#if:  |
 ([[{{{đảng thị trưởng}}}|{{{đảng thị trưởng}}}]])
}}
 | area_land_km2 = 29.59
 | area_water_km2 =
 | population_as_of =
 | population_blank1_title = Thứ tự ở Tây Ban Nha
 | population_blank1 =
 | population_footnotes = {{#if:  | <ref name="Dân số">{{{ctdso}}}</ref>}}
 | population_total =
 | population_density_km2 = 0
 | timezone = {{#if:  | {{{múi giờ}}} | [[UTC+1|CET]]<!-- Giờ chuẩn Tây Âu -->}}
 | utc_offset = +1
 | timezone_DST = {{#if:  | {{{múi giờ DST}}} | [[UTC+2|CEST]]<!-- Giờ mùa hè Trung Âu -->}}
 | utc_offset_DST = +2
 | elevation_footnotes ={{#if:  | <ref name="Độ cao">{{{ct độ cao}}}</ref>}}
 | elevation_m = 595
 | postal_code_type = {{#if: 26257 | [[Danh sách mã bưu chính của Tây Ban Nha|Mã bưu chính]]}}
 | postal_code = 26257
 | area_code = {{#if:
  |
 [[+34]] (Tây Ban Nha) +  {{#if:
  [[Hình:Flag of La Rioja (with coat of arms).svg|20px]] [[La Rioja (Tây Ban Nha)|La Rioja]] |
  ([[Hình:Flag of La Rioja (with coat of arms).svg|20px]] [[La Rioja (Tây Ban Nha)|La Rioja]])
 }}
}}
 | website = [http://www.banares.org Ayuntamiento]
 | blank_name = {{#if:  | Ngôn ngữ bản xứ}}
 | blank_info = {{#if:  | [[Tiếng {{{native_language}}}]] | }}
 | blank1_name_sec1 = {{#if:  | Số xứ (''parroquia'')}}
 | blank1_info_sec1 =
 | blank2_name_sec1 = {{#if:  | Số khu dân cư}}
 | blank2_info_sec1 =
 | blank3_name_sec1 = {{#if:  | Tọa độ}}
 | blank3_info_sec1 =
 | blank4_name_sec1 = {{#if: bañarense - fajolo | [[Tên gọi dân cư]]}}
 | blank4_info_sec1 = bañarense - fajolo
 | blank5_name_sec1 = {{#if: [[Formerio]] | [[Thánh (Kitô giáo)|Thánh]] bảo trợ}}
 | blank5_info_sec1 = [[Formerio]] {{#if:  | và {{{patrona}}} }}
 | blank6_name_sec1 = {{#if:  | Năm mật độ dân số}}
 | blank6_info_sec1 =
}}
'''Bañares''' [[tỉnh (Tây Ban Nha)|tỉnh]] và [[Vùng hành chính (Tây Ban Nha)|cộng đồng tự trị]] [[La Rioja (Tây Ban Nha)|La Rioja]], phía bắc [[Tây Ban Nha]]. Đô thị này có diện tích là 29,59 [[kilômét vuông|ki-lô-mét vuông]], dân số năm 2009 là 321 người với mật độ 10,85 người/km². Đô thị này có cự ly 44 km so với [[Logroño]].
==Tham khảo==
{{tham khảo}}
{{Các đô thị ở Rioja}}
{{Sơ khai Tây Ban Nha}}

[[Thể loại:Đô thị ở La Rioja]]

title: Bañares · Bañares

Quốc gia: Tây Ban Nha

Vùng: Vùng

Tỉnh: La Rioja

Quận (comarca): Santo Domingo de la Calzada

Thủ phủ: Bañares

title: Chính quyền

• Thị trưởng: Félix Andrés Gimilio Ortiz (PSOE)

title: Diện tích

• Mùa hè (DST): CEST (UTC+2)

Tên gọi dân cư: bañarense - fajolo

Thánh bảo trợ: Formerio

Website: Ayuntamiento


text:
# John Lennon Anthology
John Lennon Anthology é uma box set de quatro CDs de demos caseiras, versões alternativas e material inédito gravado por John Lennon ao longo de sua carreira solo de "Give Peace a Chance", em 1969, até as sessões de Double Fantasy e Milk and Honey, em 1980.

## Certificações
| Região                                         | Certificação | Vendas   |
| ---------------------------------------------- | ------------ | -------- |
| Estados Unidos (RIAA)                          | Ouro         | 125,000^ |
| ^distribuições baseadas apenas na certificação |              |          |

title: John Lennon Anthology

wikitext:
'''''John Lennon Anthology''''' é uma ''[[box set]]'' de quatro CDs de demos caseiras, versões alternativas e material inédito gravado por [[John Lennon]] ao longo de sua carreira solo de "[[Give Peace a Chance]]", em 1969, até as sessões de ''[[Double Fantasy]]'' e ''[[Milk and Honey]]'', em 1980.<ref>{{citar web |primeiro=Mark |último=Kemp |url=http://www.pastemagazine.com/articles/2007/10/john-lennon-reissues.html |título=John Lennon – Reissues |publicado=[[Paste]] |data=23 de outubro de 2007 |acessodata= 1 de outubro de 2019}}</ref><ref>{{citar web |url=https://www.rollingstone.com/music/artists/john-lennon/albumguide |título=John Lennon: Album Guide | Rolling Stone Music |publicado=Rollingstone.com |acessodata=13 de outubro de 2019 |urlmorta=sim |arquivourl=https://web.archive.org/web/20140209175016/http://www.rollingstone.com/music/artists/john-lennon/albumguide |arquivodata=9 de fevereiro de 2014}}</ref><ref>{{citar web |url=http://wallofsound.go.com/archive/reviews/stories/4141_11Index.html |arquivourl=https://web.archive.org/web/20010411222306/http://wallofsound.go.com/archive/reviews/stories/4141_11Index.html |primeiro=Jeff |último=Schwager |data=Março de 2001 |título=Wall of Sound Review: John Lennon Anthology |arquivodata=11 de abril de 2001 |publicado=Wall of Sound|acessodata=13 de outubro de 2019}}</ref>

== Certificações ==
{{certification Table Top|caption=Certificações para ''John Lennon Anthology''}}
{{certification Table Entry|title=John Lennon Anthology|artist=John Lennon|type=album|relyear=1998|certyear=1998|region=Estados Unidos|award=Gold|multidisc=4|salesamount=125,000}}
{{Tabela de Certificação Fim|sem vendas=sim}}

{{Referências}}

{{John Lennon}}

[[Categoria:Coletâneas de 1998]]
[[Categoria:Álbuns de John Lennon]]
[[Categoria:Caixas de coleção]]
[[Categoria:Álbuns demo]]
[[Categoria:Álbuns gravados em estúdio caseiro]]


text:
# Ludweis-Aigen
Ludweis-Aigen is een gemeente in de Oostenrijkse deelstaat Neder-Oostenrijk, gelegen in het district Waidhofen an der Thaya (WT). De gemeente heeft ongeveer 1000 inwoners.

## Geografie
Ludweis-Aigen heeft een oppervlakte van 51,18 km². Het ligt in het noordoosten van het land, ten noordwesten van de hoofdstad Wenen.
Dietmanns · Dobersberg · Gastern · Groß-Siegharts · Karlstein an der Thaya · Kautzen · Ludweis-Aigen · Pfaffenschlag bei Waidhofen · Raabs an der Thaya · Thaya · Vitis · Waidhofen an der Thaya · Waidhofen an der Thaya-Land · Waldkirchen an der Thaya · Windigsteig
- Gemeinsame Normdatei: 4800787-0
- Virtual International Authority File: 243210540

title: Ludweis-Aigen

wikitext:
{{Infobox plaats in Oostenrijk
| land=Oostenrijk
| naam=Ludweis-Aigen
| coa=
| area=[[Neder-Oostenrijk]]
| district=[[Waidhofen an der Thaya (district)|Waidhofen an der Thaya]]
| gemeentenummer = 3 22 12
| oppervlakte=51,18
| hoogte=507
| postcode=3762
| netnummer=02847
| kenteken=WT
| www=ludweis-aigen.at
| lat_deg = 48
| lat_min = 46
| lat_sec = 00
| lat_dir = N
| lon_deg = 15
| lon_min = 29
| lon_sec = 00
| lon_dir = E
}}
'''Ludweis-Aigen''' is een gemeente in de [[Oostenrijk]]se [[deelstaat]] [[Neder-Oostenrijk]], gelegen in het district [[Waidhofen an der Thaya (district)|Waidhofen an der Thaya]] (WT). De gemeente heeft ongeveer 1000 inwoners.

==Geografie==
Ludweis-Aigen heeft een oppervlakte van 51,18 km². Het ligt in het noordoosten van het land, ten noordwesten van de hoofdstad [[Wenen]].

{{Navigatie district Waidhofen an der Thaya}}
{{Bibliografische informatie}}

[[Categorie:Gemeente in Neder-Oostenrijk]]

title: Situering

Deelstaat: Neder-Oostenrijk

District: Waidhofen an der Thaya

title: Algemeen

title: Overig

Kenteken: WT

Portaal: Centraal-Europa


text:
# Wiktor Ugriumow
Wiktor Pietrowicz Ugriumow (ros. Виктор Петрович Угрюмов, ur. 19 sierpnia 1939 w Chabarowsku) – radziecki jeździec sportowy. Dwukrotny medalista olimpijski z Moskwy.
Specjalizował się w ujeżdżeniu. Igrzyska w 1980 były jego drugą olimpiadą. Cztery lata wcześniej był szósty indywidualnie i czwarty w drużynie. W konkursie indywidualnym zajął trzecie miejsce, w drużynie triumfował. Partnerowali mu Wira Misewycz i Jurij Kowszow. W igrzyskach tych udziału nie brali jeźdźcy z niektórych krajów Zachodu, należący do światowej czołówki.

## Starty olimpijskie (medale)
Moskwa 1980
- ujeżdżenie, konkurs drużynowy (na koniu Shkval) –  złoto
- ujeżdżenie, konkurs indywidualny (Shkval) –  brąz

wikiname: plwiki

title: Wiktor Ugriumow

in_language: pl

wikitext:
{{Sportowiec infobox
 |imię i nazwisko           = Wiktor Ugriumow
 |imię i nazwisko org       = {{k|ru|Виктор Угрюмов}}
 |dyscyplina                = jeździectwo
 |grafika                   =
 |opis grafiki              =
 |pełne imię i nazwisko     =
 |data urodzenia            = 19 sierpnia 1939
 |miejsce urodzenia         = [[Chabarowsk]]
 |data śmierci              =
 |miejsce śmierci           =
 |obywatelstwo              =
 |wzrost                    = 173 cm
 |pozycja                   =
 |klub                      =
 |numer w klubie            =
 |kariera juniorska         =
 |kariera seniorska         =
 |kariera reprezentacyjna   =
 |kariera trenerska         =
 |medale                    =
{{Medalista infobox/reprezentacja|SUN}}
{{Medalista infobox/nagłówek|IO}}
{{Medalista infobox/IO|L|Moskwa|1980|jeździectwo|złoto|([[Jeździectwo na Letnich Igrzyskach Olimpijskich 1980 – ujeżdżenie drużynowo|ujeżdżenie drużynowo]])}}
{{Medalista infobox/IO|L|Moskwa|1980|jeździectwo|brąz|([[Jeździectwo na Letnich Igrzyskach Olimpijskich 1980 – ujeżdżenie indywidualnie|ujeżdżenie indywidualnie]])}}
 |odznaczenia               = {{order|PN}} {{order|SU-MWP}} {{order|SU-ZMSZSRR||20}}
 |commons                   =
 |wikicytaty                =
 |www                       =
}}
'''Wiktor Pietrowicz Ugriumow''' ([[Język rosyjski|ros.]] Виктор Петрович Угрюмов, ur. [[19 sierpnia]] [[1939]] w [[Chabarowsk]]u<ref>{{Cytuj stronę |url=http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/ug/viktor-ugryumov-1.html |tytuł=sports-reference.com |data dostępu=2010-08-28 |archiwum=https://web.archive.org/web/20110405164415/http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/ug/viktor-ugryumov-1.html |zarchiwizowano=2011-04-05}}</ref>) – [[Związek Socjalistycznych Republik Radzieckich|radziecki]] [[jeździectwo|jeździec]] [[sport]]owy. Dwukrotny medalista olimpijski z [[Letnie Igrzyska Olimpijskie 1980|Moskwy]].

Specjalizował się w [[ujeżdżenie|ujeżdżeniu]]. Igrzyska w 1980 były jego drugą olimpiadą. [[Letnie Igrzyska Olimpijskie 1980|Cztery lata wcześniej]] był szósty indywidualnie i czwarty w drużynie. W konkursie indywidualnym zajął trzecie miejsce, w drużynie triumfował. Partnerowali mu [[Wira Misewycz]] i [[Jurij Kowszow]]. W igrzyskach tych udziału nie brali jeźdźcy z niektórych krajów Zachodu, należący do światowej czołówki.

== Starty olimpijskie (medale) ==
; [[Letnie Igrzyska Olimpijskie 1980|Moskwa 1980]]
* ujeżdżenie, konkurs drużynowy (na koniu ''Shkval'') – [[Plik:Gold medal with cup.svg|16px]] złoto
* ujeżdżenie, konkurs indywidualny (''Shkval'') – [[Plik:Bronze medal with cup.svg|16px]] brąz

== Przypisy ==
{{Przypisy}}

{{Kontrola autorytatywna}}

{{SORTUJ:Ugriumow, Wiktor}}
[[Kategoria:Radzieccy jeźdźcy]]
[[Kategoria:Radzieccy medaliści olimpijscy]]
[[Kategoria:Jeźdźcy na Letnich Igrzyskach Olimpijskich 1976]]
[[Kategoria:Jeźdźcy na Letnich Igrzyskach Olimpijskich 1980]]
[[Kategoria:Medaliści Letnich Igrzysk Olimpijskich 1980]]
[[Kategoria:Odznaczeni Medalem „Weteran pracy”]]
[[Kategoria:Odznaczeni Orderem Przyjaźni Narodów]]
[[Kategoria:Urodzeni w 1939]]
[[Kategoria:Zasłużeni Mistrzowie Sportu ZSRR]]
[[Kategoria:Ludzie urodzeni w Chabarowsku]]

title: · Wiktor UgriumowВиктор Угрюмов

Data i miejsce urodzenia: 19 sierpnia 1939 · Chabarowsk

title: Dorobek medalowy

złoto: Moskwa 1980 · jeździectwo · (ujeżdżenie drużynowo)

brąz: Moskwa 1980 · jeździectwo · (ujeżdżenie indywidualnie)

Dorobek medalowy: Order Przyjaźni Narodów · Medal „Weteran pracy” · Zasłużony Mistrz Sportu ZSRR


text:
# MacRumors
MacRumors é um site que agrega notícias, rumores e reportagens relacionadas a Apple e Mac. O site foi criado em 24 de fevereiro de 2000 em Richmond, Virgínia, e seu proprietário é Arnold Kim. Consolidando reportagens e agregando alegações com várias referências, o MacRumors tenta se manter a par da comunidade de rumores. O site é atualizado diariamente.

## Conteúdo
O MacRumors é a sede de um grande fórum de discussão focado em Mac com mais de 1 milhão de membros e mais de 29 milhões de postagens até abril de 2015. O site hospeda um guia do comprador especializado que recomenda a hora de comprar produtos da Apple baseado na última atualização do produto.

## Sites irmãos
TouchArcade é um site de notícias de jogos mobile lançado em 2008. Arnold Kim da MacRumors trabalhou no site. Kim também gerencia o AppShopper, tornando-os "sites irmãos." O editor chefe do TouchArcade foi Eli Hodapp de 2009 a 2019. O site anunciou um aplicativo para iOS em 2012. No início do ano seguinte, o TouchArcade iniciou uma promoção chamada Free Play, onde o site promovia um jogo que se tornava gratuito para baixar durante a duração da promoção. O TouchArcade lançou uma campanha de financiamento coletivo em junho de 2015.
O TouchArcade já foi reconhecido por jornalistas como estando entre os melhores sites de notícias de jogos mobile. Jornalistas de jogos também descreveram Hodapp do TouchArcade como influente na comunidade de jogos mobile.

title: MacRumors

wikitext:
{{Info/Sítio
| nome = MacRumors
| url = {{URL|https://www.macrumors.com/}}
| criador = Arnold Kim
| estado_atual = Ativo
| tipo = Notícias, informações e rumores relacionados à [[Apple Inc.]]
| país = {{EUA}}
| cadastro = Necessário para publicar nos fóruns
| idiomas = [[Língua inglesa|Inglês]]
| data_lancamento = {{data de lançamento|ano=2000|mês=2|dia=24}}
| proprietário = MacRumors.com, LLC
| sede = [[Richmond (Virgínia)|Richmond]], [[Virgínia]]
| alexa = {{aumento}} 3,736 ({{desde|2021|06|27|alt=junho de 2021}})<ref name="alexa">{{citar web|url=https://www.alexa.com/siteinfo/macrumors.com|título=Alexa Ranking|publicado=[[Alexa Internet]]|acessodata=27 de junho de 2021}}</ref>
| slogan = ''News and rumors you care about.''
| logotipo = MacRumors logo.png
| logotipo_tamanho = 200px
}}

'''MacRumors''' é um [[site]] que agrega notícias, rumores e reportagens relacionadas a [[Apple]] e [[Macintosh|Mac]]. O site foi criado em 24 de fevereiro de 2000 em [[Richmond (Virgínia)|Richmond]], [[Virgínia]], e seu proprietário é Arnold Kim.<ref name=":0">{{Citar web |ultimo=Stelter |primeiro=Brian |url=https://www.nytimes.com/2008/07/21/technology/21blogger.html |titulo=My Son, the Blogger: An M.D. Trades Medicine for Apple Rumors |data=2008-07-21 |acessodata=2021-06-27 |lingua=en-US}}</ref><ref>{{Citar web |ultimo=Frommer |primeiro=Dan |url=https://www.businessinsider.com/2008/7/nephrologist-to-mac-blogger-the-unlikely-career-path-of-macrumors-arnold-kim |titulo=Nephrologist To Mac Blogger: The Unlikely Career Path Of MacRumors' Arnold Kim |acessodata=2021-06-27 |website=Business Insider |lingua=en-US}}</ref> Consolidando reportagens e agregando alegações com várias referências, o MacRumors tenta se manter a par da comunidade de rumores. O site é atualizado diariamente.

== Conteúdo ==
O MacRumors é a sede de um grande [[fórum de discussão]] focado em Mac com mais de 1 milhão de membros e mais de 29 milhões de postagens até abril de 2015.<ref>{{Citar web |url=https://forums.macrumors.com/ |titulo=MacRumors Forums |acessodata=2021-06-27 |website=MacRumors Forums |lingua=en-US}}</ref> O site hospeda um guia do comprador<ref>{{Citar web |url=https://buyersguide.macrumors.com/ |titulo=MacRumors Buyer's Guide: Know When to Buy iPhone, Mac, iPad |acessodata=2021-06-27 |website=buyersguide.macrumors.com |lingua=en}}</ref> especializado que recomenda a hora de comprar produtos da [[Apple]] baseado na última atualização do produto.<ref>{{Citar web |url=https://www.macrumors.com/2003/02/18/macrumors-buyers-guide/ |titulo=MacRumors Buyer's Guide |acessodata=2021-06-27 |website=MacRumors |lingua=en}}</ref>

== Sites irmãos ==
''TouchArcade'' é um site de [[Jornalismo de jogos eletrônicos|notícias de jogos]] [[Jogo para celular|mobile]] lançado em 2008.<ref>{{Citar web |ultimo=Hodapp |primeiro=Eli |url=https://toucharcade.com/2015/06/22/toucharcade-needs-your-help-please-support-our-patreon/ |titulo=TouchArcade Needs Your Help, Please Support Our Patreon |data=2015-06-22 |acessodata=2021-06-27 |website=TouchArcade |lingua=en-US}}</ref> Arnold Kim da ''MacRumors'' trabalhou no site.<ref name=":0" /> Kim também gerencia o AppShopper, tornando-os "sites irmãos."<ref name=":1">{{Citar web |url=https://www.macstories.net/reviews/review-toucharcade-for-iphone/ |titulo=Review: TouchArcade for iPhone |acessodata=2021-06-27 |lingua=en-US}}</ref> O editor chefe do ''TouchArcade'' foi Eli Hodapp de 2009 a 2019.<ref>{{Citar web |url=https://www.gamesindustry.biz/articles/2019-03-05-were-losing-the-history-of-the-app-store |titulo=We're losing the history of the App Store {{!}} Opinion |acessodata=2021-06-27 |website=GamesIndustry.biz |lingua=en}}</ref><ref>{{Citar web |url=https://twitter.com/hodapp/status/1098992960933367810 |titulo=March 8 will be my last full-time day at TouchArcade. |data=2019-2-22 |acessodata=2021-06-27 |website=Twitter |lingua=en |arquivourl=http://web.archive.org/web/20190616190341if_/https://twitter.com/hodapp/status/1098992960933367810 |arquivodata=2019-6-16 |urlmorta=yes}}</ref> O site anunciou um [[Aplicativo móvel|aplicativo]] para [[iOS]] em 2012.<ref>{{Citar web |url=https://www.148apps.com/news/toucharcade-app/ |titulo=TouchArcade App Now Available {{!}} 148Apps |acessodata=2021-06-27 |website=www.148apps.com}}</ref> No início do ano seguinte, o ''TouchArcade'' iniciou uma promoção chamada Free Play, onde o site promovia um jogo que se tornava gratuito para baixar durante a duração da promoção.<ref>{{Citar web |url=https://www.gamezebo.com/2013/04/09/results-polymers-free-promotion/ |titulo=Results of Polymer’s Free Promotion |acessodata=2021-06-27 |lingua=en-GB}}</ref> O ''TouchArcade'' lançou uma campanha de [[financiamento coletivo]] em junho de 2015.<ref>{{Citar web |url=http://www.slidetoplay.com/touch-arcade-turns-to-patreon-for-funding/ |titulo=Touch Arcade Turns to Patreon for Funding |data=2015-6-22 |acessodata=2021-06-27 |website=Slide to Play |lingua=en |arquivourl=http://web.archive.org/web/20160305191544/http://www.slidetoplay.com/touch-arcade-turns-to-patreon-for-funding/ |arquivodata=2016-3-5 |urlmorta=yes}}</ref>

O ''TouchArcade'' já foi reconhecido por jornalistas como estando entre os melhores sites de notícias de jogos mobile.<ref>{{Citar web |ultimo=Dredge |primeiro=Stuart |url=https://www.cnet.com/news/top-ten-gaming-blogs/ |titulo=Top ten gaming blogs |acessodata=2021-06-27 |website=CNET |lingua=en}}</ref><ref>{{Citar periódico |url=http://content.time.com/time/specials/packages/article/0,28804,2087815_2087939_2087933,00.html |titulo=50 Websites That Make the Web Great – Touch Arcade |data=2011-08-16 |acessodata=2021-06-27 |jornal=Time |ultimo=McCracken |primeiro=Harry |lingua=en-US |issn=0040-781X}}</ref><ref name=":1" /> Jornalistas de jogos também descreveram Hodapp do ''TouchArcade'' como influente na comunidade de jogos mobile.<ref>{{citar web |ultimo=Khaw |primeiro=Cassandra |url=http://www.rockpapershotgun.com/2014/04/12/the-rps-bargain-bucket-convention-season/ |titulo=The RPS Bargain Bucket: Convention Season |data=2014-4-12 |acessodata=2021-6-27 |publicado=''Rock, Paper, Shotgun'' |lingua=en |arquivourl=http://web.archive.org/web/20140415053024/www.rockpapershotgun.com/2014/04/12/the-rps-bargain-bucket-convention-season/ |arquivodata=2014-4-15 |urlmorta=yes}}</ref><ref>{{Citar web |ultimo=Machkovech |primeiro=Sam |url=https://arstechnica.com/gaming/2014/07/gamers-win-free-early-copies-of-ios-game-respond-by-leaking-it/ |titulo=Gamers win free early copies of iOS game, respond by leaking it |data=2014-07-21 |acessodata=2021-06-27 |website=Ars Technica |lingua=en-us}}</ref><ref>{{citar web |ultimo=Reed |primeiro=Chris |url=http://www.slidetoplay.com/exciting-things-ahead-for-mobile-gaming/ |titulo=Exciting Things Ahead for Mobile Gaming |data=2015-5-19 |acessodata=2021-6-27 |publicado=''Slide to Play'' |lingua=en |arquivourl=http://web.archive.org/web/20150915060707/http://www.slidetoplay.com/exciting-things-ahead-for-mobile-gaming/ |arquivodata=2015-9-15 |urlmorta=yes}}</ref>

== Referências ==
<references />
[[Categoria:Fóruns de discussão]]
[[Categoria:Sites de tecnologia]]
[[Categoria:Propriedades da internet estabelecidas em 2000]]

title: MacRumors

Slogan: News and rumors you care about.

Tipo de sítio: Notícias, informações e rumores relacionados à Apple Inc.

Proprietário(s): MacRumors.com, LLC

Fundador(es): Arnold Kim

Cadastro: Necessário para publicar nos fóruns

País de origem: Estados Unidos

Idioma(s): Inglês

Lançamento: 24 de fevereiro de 2000

Sede: Richmond, Virgínia

Estado atual: Ativo


text:
# Orcasitas: memorias vinculantes de un barrio
Orcasitas: memorias vinculantes de un barrio es un libro escrito por Félix López Rey sobre la construcción social y física del barrio de Orcasitas en el distrito madrileño de Usera.

## Historia
Orcasitas: Memorias vinculantes de un barrio es un libro histórico que cuenta los hechos desarrollados desde la mitad del siglo XX hasta la primera década del XXI para la construcción social y física del barrio madrileño de Orcasitas. El autor, Félix López Rey es parte activa de los hechos relatados, un activista de la participación ciudadana que por ello es además el biógrafo de su historia y de los vecinos del barrio. Desde el barro de las infraviviendas construidas en precariedad al barrio actual se suceden reivindicaciones sociales y vecinales, desde la reivindicación al derecho a la vivienda, a la educación, a la sanidad. Una historia recogida en los medios de comunicación de cada momento, desde los años 1970 cuando nace la Asociación Vecinal de Orcasitas a los años de participación formal en la política.
El libro cuenta la historia de la construcción social y física del barrio mediante actividades participativas, pasando del chabolismo para reivindicar la calidad vida, mediante el derecho a una vivienda digna y una ciudad saludable. Se relata desde lo biográfico personal y colectivo con la colaboración del periodista Javier Leralta y la documentación de la hemeroteca y diversos artículos en prensa, documentos históricos,fotografías y textos de personas políticas de cada momento.
Durante los años 70 del siglo XX el barrio de Orcasitas fue foco informativo a escala mundial por sus continuas apariciones en la prensa nacional e internacional. La frase de Félix López Rey Gómez: ”El hombre ha llegado a la Luna pero en Orcasitas seguimos cagando en una lata” expresaba la situación en los barrios de la periferia sureste de la capital española. Félix López-Rey Gómez se convirtió en el referente del movimiento ciudadano participativo y vecinal en los años 1970. Luego fue concejal del Ayuntamiento de Madrid y activó la identidad de su barrio desde puestos más tradicionales.
En compañía de amigos y amigas activistas vecinales junto a compañeros y compañeras de otros ámbitos, Manuela Carmena, Juan Barranco, Rita Maestre, Tomás Fernández, los arquitectos Jesús Gago y Javier Vega, los cronistas Pedro Montoliú y Constantino Mediavilla, presentó el libro Orcasitas: memorias vinculantes de un barrio, escrito en colaboración con el periodista Javier Leralta.

## Estructura
El libro está prologado por José Luis Martínez-Almeida que introduce Orcasitas como uno de los barrios administrados por él como alcalde actual de Madrid. Continua con los "apuntes de un barrio y de un personaje" escritos por Manuela Carmena, Manuel Castells, Eduardo Leira, Manuel Montañés, Eloy Cuéllar y Ángel del Río; y una aproximación a las periferias urbanas de Javier Leralta. Después empiezan las memorias de Orcasitas, en capítulos sucesivos el libro describe a través de los recuerdos de Félix López Rey contrastados con la hemeroteca la construcción de la identidad del barrio de Orcasitas. El origen de la Asociación de Vecinos de Orcasitas, la urbanización de las periferias del barro, y sobre todo destacar la memoria vinculante, un hecho trascendental para la planificación urbana y la historia de Orcasitas.

## La memoria vinculante
En el barrio existe una Plaza de la memoria vinculante en recuerdo de este hecho trascendental en la historia del barrio y del planeamiento urbanístico. El periódico El País de 1997 recoge un artículo con motivo del 20 aniversario de la ratificación por el Tribunal Supremo (España) de la sentencia fallada por la audiencia territorial sobre la memoria vinculante del Plan Parcial del barrio de Orcasitas. Se recoge en la sentencia que la memoria de los planes es vinculante, con lo que lo recogido en la memoria del Plan Parcial es vinculante y se requiere el cumplimiento en la ejecución del planeamiento urbanístico. Un hecho ratificado el 25 de marzo de 1977 y que confería a los vecinos de Orcasitas el derecho a permanecer en su barrio.

wikiname: eswiki

in_language: es

wikitext:
{{Ficha de libro}}

'''''Orcasitas: memorias vinculantes de un barrio''''' es un [[libro]] escrito por [[Félix López Rey]] sobre la construcción social y física del barrio de [[Orcasitas]] en el distrito madrileño de [[Usera]].<ref>{{Cita libro|título=Orcasitas : memorias vinculantes de un barrio|url=https://www.worldcat.org/oclc/1242720663|fechaacceso=2022-06-01|isbn=978-84-09-27056-9|oclc=1242720663|nombre=Félix|apellidos=López-Rey Gómez}}</ref><ref name=":1">{{Cita web|url=https://madrid.callejero.net/plaza-memoria-vinculante.html|título=Plaza Memoria Vinculante - Callejero de Madrid - Callejero.net|fechaacceso=2022-06-01|sitioweb=madrid.callejero.net|idioma=es}}</ref>

== Historia ==
''Orcasitas: Memorias vinculantes de un barrio'' es un libro histórico que cuenta los hechos desarrollados desde la mitad del {{siglo|XX||s}} hasta la primera década del XXI para la construcción social y física del barrio madrileño de [[Orcasitas]]. El autor, Félix López Rey es parte activa de los hechos relatados, un [[Activista cívico|activista]] de la participación ciudadana que por ello es además el biógrafo de su historia y de los vecinos del barrio.<ref>{{Cita web|url=https://cadenaser.com/tag/felix_lopez_rey/a/|título=Félix López Rey|fechaacceso=2022-06-01|apellido=SER|nombre=Cadena|sitioweb=cadena SER|idioma=es-ES}}</ref> Desde el barro de las infraviviendas construidas en precariedad al barrio actual se suceden reivindicaciones sociales y vecinales, desde la reivindicación al [[derecho a la vivienda]], a la educación, a la sanidad. Una historia recogida en los medios de comunicación de cada momento, desde los años 1970 cuando nace la Asociación Vecinal de Orcasitas a los años de participación formal en la política.<ref>{{Cita web|url=https://www.telemadrid.es/programas/madrid-directo-om/Felix-Lopez-Rey-concejal-de-Mas-Madrid-En-Orcasitas-tenemos-hasta-un-subdirector-del-Gobierno-de-Espana-9-2449045097--20220509111649.html|título=Félix López-Rey, concejal de ‘Más Madrid’: "En Orcasitas tenemos hasta un subdirector del Gobierno de España"|fechaacceso=2022-06-01|apellido=Telemadrid|fecha=2022-05-09|sitioweb=Telemadrid|idioma=es}}</ref>

El libro cuenta la historia de la construcción social y física del barrio mediante actividades participativas, pasando del chabolismo para reivindicar la calidad vida, mediante el derecho a una vivienda digna y una [[ciudad saludable]]. Se relata desde lo [[biográfico]] personal y colectivo con la colaboración del [[periodista]] Javier Leralta y la documentación de la hemeroteca y diversos artículos en prensa, documentos históricos,fotografías y textos de personas políticas de cada momento.

Durante los años 70 del {{siglo|XX||s}} el barrio de Orcasitas fue foco informativo a escala mundial por sus continuas apariciones en la prensa nacional e internacional. La frase de [[Félix López Rey]] Gómez: ”El hombre ha llegado a la Luna pero en Orcasitas seguimos cagando en una lata” expresaba la situación en los barrios de la periferia sureste de la capital española. Félix López-Rey Gómez se convirtió en el referente del movimiento ciudadano participativo y vecinal en los años 1970. Luego fue concejal del [[Ayuntamiento de Madrid]] y activó la identidad de su barrio desde puestos más tradicionales.

En compañía de amigos y amigas activistas vecinales junto a compañeros y compañeras de otros ámbitos, [[Manuela Carmena]], [[Juan Barranco]], [[Rita Maestre]], Tomás Fernández, los arquitectos Jesús Gago y Javier Vega, los cronistas [[Pedro Montoliú]] y Constantino Mediavilla, presentó el libro ''Orcasitas: memorias vinculantes de un barrio'', escrito en colaboración con el periodista Javier Leralta.<ref>{{Cita web|url=https://www.tercerainformacion.es/articulo/cultura/04/05/2022/felix-lopez-rey-se-rodea-de-historicos-del-movimiento-vecinal-para-presentar-su-libro-de-memorias/|título=Félix López-Rey se rodea de históricos del movimiento vecinal para presentar su libro de memorias|fechaacceso=2022-06-01|fecha=2022-05-04|sitioweb=Tercera Información|idioma=es}}</ref>

== Estructura ==
El libro está prologado por [[José Luis Martínez-Almeida]] que introduce Orcasitas como uno de los barrios administrados por él como alcalde actual de [[Madrid]]. Continua con los "apuntes de un barrio y de un personaje" escritos por [[Manuela Carmena]], [[Manuel Castells]], Eduardo Leira, Manuel Montañés, Eloy Cuéllar y [[Ángel del Río]]; y una aproximación a las periferias urbanas de Javier Leralta. Después empiezan las memorias de Orcasitas, en capítulos sucesivos el libro describe a través de los recuerdos de Félix López Rey contrastados con la hemeroteca la construcción de la identidad del barrio de Orcasitas. El origen de la Asociación de Vecinos de Orcasitas, la urbanización de las periferias del barro, y sobre todo destacar la memoria vinculante, un hecho trascendental para la [[planificación urbana]] y la historia de Orcasitas.<ref name=":0">{{Cita noticia|título=El extraño nombre de la 'Memoria Vinculante'|url=https://elpais.com/diario/1997/03/25/madrid/859292672_850215.html|periódico=El País|fecha=1997-03-24|fechaacceso=2022-06-01|issn=1134-6582|idioma=es|nombre=Alex|apellidos=Niño}}</ref><ref>{{Cita web|url=https://www.uppers.es/ciencia-y-tecnologia/tendencias/historia-plaza-memoria-vinculante-madrid-be5ma_18_3275748647.html|título=Plaza de la Memoria Vinculante: por qué se puso este nombre tan misterioso (y combativo) a este enclave madrileño|fechaacceso=2022-06-01|apellido=Uppers|nombre=Redacción|fecha=2022-02-01|sitioweb=Uppers|idioma=es}}</ref>

== La memoria vinculante ==
En el barrio existe una Plaza de la memoria vinculante<ref name=":1" /> en recuerdo de este hecho trascendental en la historia del barrio y del [[planeamiento urbanístico]]. El periódico [[El País]] de 1997 recoge un artículo con motivo del 20 aniversario de la ratificación por el [[Tribunal Supremo (España)]] de la sentencia fallada por la audiencia territorial sobre la memoria vinculante del Plan Parcial del barrio de Orcasitas. Se recoge en la sentencia que la memoria de los planes es vinculante, con lo que lo recogido en la memoria del Plan Parcial es vinculante y se requiere el cumplimiento en la ejecución del planeamiento urbanístico. Un hecho ratificado el 25 de marzo de 1977 y que confería a los vecinos de Orcasitas el derecho a permanecer en su barrio.<ref name=":0" />

== Referencias ==

*
<references />

== Enlaces externos ==

* [https://www.youtube.com/watch?v=IOjnR-ba7bE Presentación del libro: Orcasitas: Memorias vinculantes de un barrio con Félix López-Rey Gómez], Ateneo Republicano de Vallekas, 17 de noviembre 2022
* [https://wwhttps//www.youtube.com/watch?v=GfygZCDH0Qcw.librerialaesquinadelzorro.com/producto/orcasitas/ Félix López Rey entrevista]
{{Control de autoridades}}
[[Categoría:Libros de España]]
[[Categoría:Obras literarias de España de 2021]]
[[Categoría:Barrio de Orcasitas]]

Tema(s): Orcasitas, activismo y derecho a la vivienda

Idioma: Español

Publicado en: Madrid


text:
# Lago Mungo
El lago Mungo es un lago seco en la zona sudoeste de Nueva Gales del Sur, Australia. Se encuentra a unos 760 km al oeste de Sídney y 90 km al noreste de Mildura. El lago es el elemento principal del Parque nacional Mungo, y uno de los diecisiete lagos en la Región de los Lagos Willandra que es un sitio Patrimonio de la Humanidad. En el lago se han realizado una serie de importantes hallazgos arqueológicos, entre los más destacados el descubrimiento del hombre de Mungo, los restos humanos más antiguos encontrados en Australia y la dama de Mungo, a su vez, los más antiguos del mundo que hayan sido cremados en un ritual. Es también la ubicación de la Excursión geomagnética del lago Mungo, la primera evidencia convincente que las excursiones geomagnéticas son fenómenos geomagnéticos en vez de tener un origen sedimentológico.

title: Lago Mungo

wikitext:
[[Archivo:Lake Mungo.png|right|thumb|300px|Imágenes del lago Mungo tomadas por [[Landsat 7]]. La línea blanca que define la costa este del lago es la duna de arena, o lunette, donde se ha encontrado la mayoría de material arqueológico.]]
El '''lago Mungo''' es un [[lago]] seco en la zona sudoeste de [[Nueva Gales del Sur]], [[Australia]]. Se encuentra a unos 760 km al oeste de [[Sídney]]<ref>{{cita web|url = http://www.ga.gov.au/bin/distancedraw2?rec1=106743&placename=Sydney&placetype=0&state=NSW&place1=LAKE+MUNGO&place1long=143.001205&place1lat=-33.665199|editorial = Geoscience Australia|título = Distance calculator Sydney to Lake Mungo|fechaacceso = 27 de marzo de 2008|urlarchivo = https://web.archive.org/web/20110605015211/http://www.ga.gov.au/bin/distancedraw2?rec1=106743&placename=Sydney&placetype=0&state=NSW&place1=LAKE+MUNGO&place1long=143.001205&place1lat=-33.665199|fechaarchivo = 5 de junio de 2011}}</ref> y 90 km al noreste de Mildura. El lago es el elemento principal del [[Parque nacional Mungo]], y uno de los diecisiete lagos en la [[Región de los Lagos Willandra]] que es un sitio [[Patrimonio de la Humanidad]]. En el lago se han realizado una serie de importantes hallazgos arqueológicos, entre los más destacados el descubrimiento del [[Restos del lago Mungo|hombre de Mungo]], los restos humanos más antiguos encontrados en Australia<ref>[https://web.archive.org/web/20051024214356/http://uninews.unimelb.edu.au/articleid_352.html New age for Mungo Man, new human history : Media Releases : News : The University of Melbourne<!-- Bot generated title -->]</ref> y la [[Restos del lago Mungo|dama de Mungo]], a su vez, los más antiguos del mundo que hayan sido cremados en un ritual. Es también la ubicación de la ''Excursión geomagnética del lago Mungo,'' la primera evidencia convincente que las [[Excursión geomagnética|excursiones geomagnéticas]] son fenómenos [[campo magnético terrestre|geomagnéticos]] en vez de tener un origen [[Sedimentología|sedimentológico]].<ref name="Jacobs">{{cita libro | apellidos = Jacobs | nombre = J.A. | año = 1994 | título = Reversals of the Earth's Magnetic Field | editorial = [[Cambridge University Press]] | ubicación = Pg. 94 - 96 | isbn = 9780521450720}}</ref>

== Referencias ==
{{listaref}}

{{coord|33|45|S|143|05|E|type:waterbody|display=title}}

{{Control de autoridades}}
[[Categoría:Geografía de Australia]]


text:
# Vincenzo Fontana (politician)
Vincenzo Fontana (born 16 April 1952, in Agrigento) is an Italian politician and deputy for Agrigento.

title: Vincenzo Fontana (politician)

wikitext:
{{Short description|Italian politician}}
{{multiple issues|
{{BLP one source|date=September 2014}}
{{expand Italian|topic=bio|otherarticle=Vincenzo Fontana|date=September 2014}}
}}

[[File:Vincenzo Fontana deputato.jpg|thumb|Vincenzo Fontana]]
'''Vincenzo Fontana''' (born 16 April 1952, in [[Agrigento]]) is an Italian politician and deputy for Agrigento.<ref>{{Cite web |url=http://www.sicilia24h.it/intervista-all%E2%80%99on-vincenzo-fontana-3_145901/ |title=Interview (Italian) |access-date=2014-04-10 |archive-date=2017-08-04 |archive-url=https://web.archive.org/web/20170804132909/http://www.sicilia24h.it/intervista-all%E2%80%99on-vincenzo-fontana-3_145901/ |url-status=dead }}</ref>

==References==
{{reflist}}

{{DEFAULTSORT:Fontana, Vincenzo}}
[[Category:1952 births]]
[[Category:Living people]]
[[Category:Place of birth missing (living people)]]
[[Category:Presidents of the Province of Agrigento]]

{{Sicily-politician-stub}}