text:
# إيثان نوردين
إيثان نورديان (المعروف أيضًا باسم روفيو بانمان من مواليد 1990)، هو ناشط سياسي أمريكي من أقصى اليمين ومجرم مدان وزعيم مجموعة براود بويز، وهي منظمة فاشية جديدة مكونة من الذكور فقط تشارك في العنف السياسي.
لعب دورًا بارزًا في الهجوم على مبنى الكابيتول الأمريكي في 6 يناير 2021 ، وتم القبض عليه بعد أربعة أسابيع بتهم جنائية فيدرالية. في مارس 2021، وجهت هيئة محلفين كبرى فيدرالية في المحكمة الجزئية الأمريكية لمقاطعة كولومبيا اتهامات إلى نورديان وثلاثة أعضاء آخرين من مجموعة براود بويز بالتآمر. في يونيو 2022 تم توجيه اتهامات إليه لاحقًا بتهمة التآمر التحريضي إلى جانب أربعة من قادة المنظمة الآخرين، لدورهم في الهجوم. في مايو 2023، أُدين نورديان بالتآمر على الفتنة والعديد من الجرائم الأخرى؛ كما أُدين ثلاثة أعضاء آخرين من الفرقة في المحاكمة.
في سبتمبر 2023، حُكم عليه بالسجن لمدة 18 عامًا. في 20 يناير 2025، تم تخفيف عقوبته إلى المدة التي قضاها في السجن من قبل الرئيس دونالد ترامب.

## النشاط
في منتصف عام 2017، بدأ نورديان في حضور التجمعات في سياتل وبورتلاند بولاية أوريغون التي نظمتها المجموعة اليمينية المتطرفة. بحسب ديف نيويرت، وهو صحفي ومؤلف يغطي الجماعات السياسية اليمينية المتطرفة، فإن "هذا الرجل جدير بالملاحظة بشكل خاص بسبب مستويات العنف البلطجي غير العادية التي يجلبها إلى هذه الأحداث". في 30 يونيو 2018، شارك نورديان وأعضاء آخرون في مظاهرة في بورتلاند نظمها جوي جيبسون، مؤسس صلاة باتريوت. أعلنت الشرطة أن الحدث كان بمثابة أعمال شغب بعد اندلاع قتال عنيف في الشوارع وسط توترات بين الناشطين المناهضين للفاشية وأنصار صلاة الباتريوت.  وأظهر مقطع فيديو نورديان وهو يدفع أحد المتظاهرين المضادين إلى الأرض قبل أن يقترب آخر بهراوة معدنية. كان نورديان يرتدي واقيات الساق على ساعديه وقام بصد الهراوة، ثم لكم الرجل في وجهه، مما أدى إلى سقوطه على الأرض فاقدًا للوعي. وفقًا لتقرير الشرطة، تم نقل المتظاهر المضاد إلى المستشفى بسبب إصابته بارتجاج في المخ.
في أعقاب تلك الحادثة، انتشر على نطاق واسع ميم يظهر مقطع فيديو لتلك اللكمة، وأشاد جافين ماكينيس، مؤسس مجموعة الأولاد الفخورون، بدور نورديان في هذه الحلقة العنيفة، واصفًا إياها بـ "نقطة التحول في حربنا ضد أنتيفا". قارنها ماكينيس باغتيال الأرشيدوق فرانز فرديناند، الذي أشعل فتيل الحرب العالمية الأولى.
تم استخدام لقطات الحادث في مقاطع فيديو تجنيد لفريق الأولاد الفخورون والتي تضمنت مؤثرات خاصة وموسيقى درامية. بحلول أكتوبر 2019، تجاوزت خمسة من مقاطع الفيديو الأكثر شهرة 1.5 مليون مشاهدة على يوتيوب.
بعد فترة وجيزة، تم إجراء مقابلة مطولة مع نورديان في برنامج ألكس جونز، مع تشغيل الفيديو باستمرار في الخلفية. خلال المقابلة التي أجراها مع جونز، قال نورديان "كما يقول جافين ماكينيس، العنف ليس بالأمر العظيم، ولكن العنف المبرر أمر مذهل". وفي وصفه للمحتجين المضادين من اليسار، قال نورديان لجونز وجمهوره إن "هؤلاء لم يعودوا أشخاصًا أمريكيين بالضرورة، لكنهم نوع من المناهضين لأمريكا" و"عليك فقط القضاء عليهم باعتبارهم تهديدًا".
ناقش جو روجان دور نورديان في الحادث العنيف في بودكاسته، في مقطع عن أنتيفا والقتال في الشوارع. أجرى أليكس جونز مقابلة ثانية مع نورديان لاحقًا.
قام نورديان بإنشاء صفحة خاصة على الفيسبوك للتحقق من قدرات القتال لدى المجندين في Proud Boys. على الرغم من الشكاوى المقدمة في عام 2018، رفض فيسبوك حذف تلك الصفحة.

#### الارتقاء إلى قيادة الأولاد الفخورين
تم اختيار نورديان كـ "الفتى الفخور لهذا الأسبوع" من قبل مجلة المجموعة. في 25 نوفمبر 2018، أصدرت الفرقة لوائحها الداخلية المنقحة على سكريبد مع أسماء القيادة العليا المحررة على ما يبدو. بسبب خطأ فني، تم استعادة الأسماء، وتم إدراج نورديان كعضو في "فصل الشيوخ" المكون من ثمانية رجال، وهو أعلى مستوى لمجموعة القيادة، تحت اسمه المستعار، روفيو بانمان.
في السنوات التي تلت ذلك، تولى نورديان دورًا رائدًا كمنظم لأحداث وتجمعات الفرقة. قال ديفين بورغارت، رئيس معهد البحوث والتعليم في مجال حقوق الإنسان، "لقد ساعد في رسم خريطة اتجاه المنظمة وتجنيد الأعضاء، وكان مسؤولاً إلى حد كبير عن تحريك المجموعة إلى أقصى اليمين وعلى مسار أكثر عنفًا إلى الأمام". قام نورديان بتشغيل بودكاست فيديو يسمى "حديث المتمردين مع روفيو".

#### بعد الانتخابات الرئاسية الأمريكية لعام 2020
في 11 ديسمبر 2020، كان نورديان على المسرح خلال مظاهرة تسبق مسيرة "أوقفوا السرقة" المقررة في 12 ديسمبر في واشنطن العاصمة، إلى جانب روجر ستون وزميله زعيم "الأولاد الفخورون" إنريكي تاريو. كما خاطب الحشد أوين شروير، أحد الشخصيات البارزة في موقع "إنفو وورز"، مدعيًا أن المحكمة العليا قد خانت الشعب.
في 27 ديسمبر 2020، نشر نورديان على منصة "بارلر" قائلًا: "أي شخص يمكنه مساعدتنا بمعدات السلامة أو الحماية، أو معدات الاتصالات، فسيكون ذلك محل تقدير كبير. لقد أصبحت الأمور أكثر خطورة بالنسبة لنا خلال العام الماضي، وأي مساعدة ستكون مفيدة". وفي 4 يناير 2021، نشر نورديان مقطع فيديو على بودكاسته "حديث المتمرد مع روفيو" بعنوان: "دعهم يتذكرون اليوم الذي قرروا فيه خوض الحرب معنا".
في الفترة التي سبقت الأحداث في الكابيتول في 6 يناير، حث زعيم مجموعة Proud Boys، إنريكي تاريو، أعضاء المجموعة على وضع زيهم الأسود والأصفر المعتاد جانبًا، ومحاولة الاندماج مع الحشد. وقد ردد بيجز ونورديان دعوته على وسائل التواصل الاجتماعي.

#### المشاركة في هجوم الكابيتول 2021
وأظهر فيلم وثائقي أنتجته صحيفة وول ستريت جورنال أنه في السادس من يناير، قيادة نورديان وزعيم جماعة الأولاد الفخورون جو بيجز من فلوريدا حشدًا من حوالي 100 من أعضاء ومؤيدين تجمعوا شرق مبنى الكابيتول بالولايات المتحدة. وصف أحد منشئي مقاطع الفيديو المباشرة، وهو عضو في المجموعة، بأن بيجز ونورديان رجلان في مهمة، مع حوالي 500 شخص خلفهما، على استعداد لركل بعض المؤخرات من أجل مصلحة هذا البلد.
وتوجهوا جنوبًا عبر مكتبة الكونجرس ومبنى المحكمة العليا، وداروا حول مجمع الكابيتول، واقتربوا من الجنوب الغربي. شكلت فرقة الأولاد الفخورون "نسبة كبيرة من الموجة الأولى" التي وصلت إلى الكابيتول، واستخدم أحد أعضاء الأولاد الفخورين، دومينيك بيزولا، درعًا للشرطة تم الاستيلاء عليه لكسر نافذة للوصول إلى المبنى. زعم المدعون العامون أن نورديان كان المنظم الرئيسي لحشد من حوالي 100 من الأولاد الفخورين الذين ساروا عبر واشنطن قبل اقتحام الكابيتول.

#### الاعتقال وما بعده
وبحسب الادعاء العام، نشر نورديان في 8 يناير/كانون الثاني صورة لضابط شرطة الكابيتول وهو يطلق رذاذ الفلفل على مثيري الشغب. كان نص التعليق "إذا كنت تشعر بالأسف تجاه الشرطة، فأنت جزء من المشكلة." في 3 فبراير، ألقي القبض على نورديان ووجهت إليه اتهامات بارتكاب أربع جرائم فيدرالية، بما في ذلك عرقلة إجراءات رسمية، والمساعدة والتحريض على إلحاق الضرر بممتلكات الحكومة، والسلوك غير المنضبط، والدخول عن علم وبعنف إلى مبنى محظور. إذا تمت إدانته بجميع التهم الأربع، فقد يُحكم على نورديان بالسجن لمدة تصل إلى 40 عامًا.
في السابع من فبراير، رفضت القاضية الفيدرالية بيريل هاويل طلب نورديان بالإفراج عنه بكفالة، وأمرت بإعادته إلى واشنطن العاصمة في انتظار المحاكمة. وزعم المدعون العامون أنه "لا يوجد سبب للاعتقاد بأن المدعى عليه، أو أي من زملائه، أكثر اهتمامًا بـ "الرضا عن الذات"، أو أقل اهتمامًا بإثارة التمرد، مما كانوا عليه في 5 يناير"، وأضافوا: "إذا لم يكن هناك شيء آخر، فإن أحداث 6 يناير 2021 كشفت عن حجم وتصميم الجماعات اليمينية المتطرفة في الولايات المتحدة، واستعدادهم لوضع أنفسهم والآخرين في خطر لتعزيز أيديولوجيتهم السياسية".
في 3 مارس 2021، أمر هاويل بالإفراج عن نورديان ووضعه رهن الحبس المنزلي مع مراقبة نظام تحديد المواقع العالمي (GPS) في انتظار المحاكمة، ووجد أنه على الرغم من "مشاركته بلا منازع" في هجوم الكابيتول، فإن أدلة الحكومة على أعمال عنف محددة وتدمير الممتلكات كانت ضعيفة. قبل الحكم، لاحظ القاضي أن الأدلة أظهرت بوضوح أن نورديان كان متورطًا بشكل كبير في تنظيم أحداث 6 يناير 2021.
في أبريل 2021، ألغى قاضي المحكمة الجزئية تيموثي جيه كيلي إطلاق سراح نورديان قبل المحاكمة، وأعاده إلى السجن. استشهد القاضي بعدد كبير من الأدلة على العنف المخطط له.
أدرج المدعون العامون في ملف قضائي في مايو 2021 رسالة تيليجرام أرسلها نورديان تعبر عن شعور بالخيانة، معربًا عن أسفه لأن ترامب عفا عن "مجموعة من المنحطين كآخر تحركاته واللعنة علينا في طريق الخروج" و"الآن أواجه أنا وبعض أصدقائي المقربين عقوبة السجن لأننا اتبعنا خطى هذا الرجل ولم نشكك فيه أبدًا".

## الحكم
حكم القاضي تيموثي جيه كيلي على نورديان بالسجن لمدة 18 عامًا في سبتمبر 2023. طلبت النيابة العامة من قاضي المحكمة الجزئية الأمريكية تيموثي جيه كيلي زيادة الحكم الصادر بحق نورديان إلى 27 عامًا يوم الجمعة من خلال الحكم بأن أفعالهم الرامية إلى تعطيل عملية التصديق على التصويت الانتخابي تعد إرهابًا. وقد وافق كيلي على هذا الطلب من جانب المدعين العامين.
قال نورديان للقاضي: "الحقيقة هي أنني ساعدت في قيادة مجموعة من الرجال إلى مبنى الكابيتول. لا يوجد عذر لأفعالي، وتجاهل أوامر الشرطة، وتجاوز الحواجز، ودخول مبنى الكابيتول. إن إضافة نفسي إلى الموقف الخطير كان تصرفًا غير مسؤول للغاية. أود أن أغتنم الوقت للاعتذار لأي شخص أخطأت في حقه. لا يوجد عذر لما فعلته. أود أيضًا أن أعتذر عن افتقاري إلى القيادة في ذلك اليوم".

## الحياة الشخصية
عاش نورديان في أوبورن بواشنطن أو بالقرب منها طوال حياته. وهو متزوج ولديه ابنة. والده، مايكل نورديان، يملك ويدير مطاعم والي تشاودر هاوس في دي موين وبوكلي في ولاية واشنطن، وكان إيثان يعمل سابقًا في شركة العائلة. كان لاعب كمال أجسام متخصصًا، كما كان يدير شركة مغلقة في عام 2017، كانت تبيع مسحوق البروتين. يشتق اسم نورديان المستعار من شخصية في فيلم هوك لبيتر بان عام 1991.
في يونيو 2020، أصدر والد نورديان بيانًا وصف فيه معتقدات ابنه بأنها "مضللة" وذكر أن "إيثان لم يعد يعمل في مطاعمنا". وفي أعقاب اقتحام مبنى الكابيتول واعتقال ابنه، أصدر بيانًا آخر قال فيه: "لقد حاولنا لفترة طويلة إبعاد ابننا عن المسار الذي أدى إلى اعتقاله اليوم - دون جدوى. سيُحاسب إيثان على أفعاله".

title: إيثان نوردين

wikitext:
{{يتيمة|تاريخ =أغسطس 2025}}
{{صندوق معلومات شخص}}
'''إيثان نورديان''' (المعروف أيضًا باسم روفيو بانمان من مواليد 1990)، هو ناشط سياسي أمريكي [[يمين راديكالي (الولايات المتحدة)|من أقصى اليمين]] ومجرم مدان وزعيم مجموعة [[براود بويز]]، وهي منظمة [[فاشية جديدة]] مكونة من الذكور فقط تشارك في [[عنف سياسي|العنف السياسي]].

لعب دورًا بارزًا في الهجوم على [[مبنى الكونغرس الأمريكي|مبنى الكابيتول الأمريكي]] [[اقتحام كابيتول الولايات المتحدة 2021|في 6 يناير 2021]] ، وتم القبض عليه بعد أربعة أسابيع بتهم جنائية فيدرالية. في مارس 2021، وجهت هيئة محلفين كبرى فيدرالية في [[المحكمة الجزئية الأمريكية لمقاطعة كولومبيا]] اتهامات إلى نورديان وثلاثة أعضاء آخرين من مجموعة براود بويز بالتآمر.<ref>{{استشهاد بويب|عنوان=Two more Proud Boys indicted for Capitol riot as prosecutors detail evidence of planning|مسار=https://www.cnn.com/2021/03/19/politics/proud-boys-indictment-capitol/index.html|تاريخ-الوصول=March 19, 2021|صحيفة=CNN|تاريخ=March 19, 2021|مؤلف=Katelyn Polantz|مسار أرشيف=https://web.archive.org/web/20210319224929/https://www.cnn.com/2021/03/19/politics/proud-boys-indictment-capitol/index.html|تاريخ أرشيف=March 19, 2021|حالة المسار=live}}</ref> في يونيو 2022 تم توجيه اتهامات إليه لاحقًا بتهمة [[تآمر لقلب نظام الحكم|التآمر التحريضي]] إلى جانب أربعة من قادة المنظمة الآخرين، لدورهم في الهجوم.<ref name="charges">[https://www.washingtonpost.com/dc-md-va/2022/06/06/tarrio-proud-boys-seditious-conpiracy/ Proud Boys leader Tarrio, 4 top lieutenants charged with seditious conspiracy in widening Jan 6 case], ''[[Washington Post]]'', Spencer Hsu, June 6, 2022. {{Webarchive|url=http://web.archive.org/web/20240309193621/https://www.washingtonpost.com/dc-md-va/2022/06/06/tarrio-proud-boys-seditious-conpiracy/|date=2024-03-09 }}</ref> في مايو 2023، أُدين نورديان [[تآمر لقلب نظام الحكم|بالتآمر على الفتنة]] والعديد من الجرائم الأخرى؛ كما أُدين ثلاثة أعضاء آخرين من الفرقة في المحاكمة.<ref>{{استشهاد بويب|عنوان=Ex-Proud Boys leader Tarrio guilty of Jan. 6 sedition plot|مسار=https://apnews.com/article/jan-6-enrique-tarrio-seditious-conspiracy-trial-f8738f17552cda21eef6d89504da2a0e|تاريخ-الوصول=May 4, 2023|صحيفة=AP NEWS|تاريخ=May 4, 2023|مؤلف=Kunzelman|الأول=Michael|لغة=en|مسار أرشيف=https://web.archive.org/web/20230504152321/https://apnews.com/article/jan-6-enrique-tarrio-seditious-conspiracy-trial-f8738f17552cda21eef6d89504da2a0e|تاريخ أرشيف=May 4, 2023|مؤلف2=Whitehurst|الأول2=Lindsay|حالة المسار=live}}</ref>

في سبتمبر 2023، حُكم عليه بالسجن لمدة 18 عامًا.<ref name="CBS2023">{{استشهاد بخبر|مؤلف=Butts|الأول=Keshia|تاريخ=September 1, 2023|عنوان=Proud Boys members Dominic Pezzola and Ethan Nordean sentenced in Jan. 6 case|لغة=|صفحات=|صحيفة=[[سي بي إس نيوز]]|ناشر=|مكان=|مسار=https://www.cbsnews.com/news/proud-boys-jan-6-dominic-pezzola-sentenced/|حالة المسار=live|تاريخ-الوصول=September 1, 2023|مسار أرشيف=https://web.archive.org/web/20230901173135/https://www.cbsnews.com/news/proud-boys-jan-6-dominic-pezzola-sentenced/|تاريخ أرشيف=September 1, 2023|مؤلف2=Legare|الأول2=Robert}}</ref> في 20 يناير 2025، تم تخفيف عقوبته إلى المدة التي قضاها في السجن من قبل [[دونالد ترامب|الرئيس دونالد ترامب]].<ref>{{استشهاد بويب|عنوان=GRANTING PARDONS AND COMMUTATION OF SENTENCES FOR CERTAIN OFFENSES RELATING TO THE EVENTS AT OR NEAR THE UNITED STATES CAPITOL ON JANUARY 6, 2021|مسار=https://www.whitehouse.gov/presidential-actions/2025/01/granting-pardons-and-commutation-of-sentences-for-certain-offenses-relating-to-the-events-at-or-near-the-united-states-capitol-on-january-6-2021/|صحيفة=The White House|تاريخ=January 21, 2025|مؤلف=Ingle|الأول=Davis|مسار أرشيف=http://web.archive.org/web/20250729175337/https://www.whitehouse.gov/presidential-actions/2025/01/granting-pardons-and-commutation-of-sentences-for-certain-offenses-relating-to-the-events-at-or-near-the-united-states-capitol-on-january-6-2021/|تاريخ أرشيف=2025-07-29}}</ref>

== النشاط ==
في منتصف عام 2017، بدأ نورديان في حضور التجمعات في [[سياتل]] [[بورتلاند (أوريغون)|وبورتلاند بولاية أوريغون]] التي نظمتها المجموعة [[يمين متطرف|اليمينية المتطرفة]].<ref name="ST3">{{استشهاد بخبر|مؤلف=Kamb|الأول=Lewis|تاريخ=February 3, 2021|عنوان=Auburn-area man, a prominent Proud Boy, charged in Capitol insurrection|لغة=|صفحات=|صحيفة=[[Seattle Times]]|ناشر=|مكان=|مسار=https://www.seattletimes.com/seattle-news/crime/auburn-man-and-prominent-proud-boy-charged-in-capitol-insurrection/|حالة المسار=live|تاريخ-الوصول=February 7, 2021|مسار أرشيف=https://web.archive.org/web/20210206200944/https://www.seattletimes.com/seattle-news/crime/auburn-man-and-prominent-proud-boy-charged-in-capitol-insurrection/|تاريخ أرشيف=February 6, 2021|مؤلف2=Fields|مؤلف3=Green|الأول2=Asia|الأول3=Sara Jean}}</ref> بحسب ديف نيويرت، وهو صحفي ومؤلف يغطي الجماعات السياسية اليمينية المتطرفة، فإن "هذا الرجل جدير بالملاحظة بشكل خاص بسبب مستويات العنف البلطجي غير العادية التي يجلبها إلى هذه الأحداث". في 30 يونيو 2018، شارك نورديان وأعضاء آخرون في مظاهرة في بورتلاند نظمها جوي جيبسون، مؤسس صلاة باتريوت. أعلنت الشرطة أن الحدث كان بمثابة أعمال شغب بعد اندلاع قتال عنيف في الشوارع وسط توترات بين الناشطين المناهضين للفاشية وأنصار صلاة الباتريوت. <ref name=":0">{{استشهاد بخبر|مؤلف=Kavanaugh|الأول=Shane Dixon|تاريخ=August 2, 2018|عنوان=Patriot Prayer, antifa to face off in Portland one month after brutal riot|لغة=|صفحات=|صحيفة=[[ذا أوريجونيان]]|ناشر=|مكان=|مسار=https://www.oregonlive.com/portland/2018/08/patriot_prayer_antifa_to_face.html|حالة المسار=live|تاريخ-الوصول=February 8, 2021|مسار أرشيف=https://web.archive.org/web/20210205082825/https://www.oregonlive.com/portland/2018/08/patriot_prayer_antifa_to_face.html|تاريخ أرشيف=February 5, 2021}}</ref> وأظهر مقطع فيديو نورديان وهو يدفع أحد المتظاهرين المضادين إلى الأرض قبل أن يقترب آخر بهراوة معدنية.<ref name=":1">{{استشهاد بخبر|مؤلف=Kirkpatrick|الأول=David D.|تاريخ=March 14, 2021|عنوان=Police Shrugged Off the Proud Boys, Until They Attacked the Capitol|لغة=en-US|صحيفة=The New York Times|مسار=https://www.nytimes.com/2021/03/14/us/proud-boys-law-enforcement.html|حالة المسار=live|تاريخ-الوصول=March 15, 2021|مسار أرشيف=https://web.archive.org/web/20210321215932/https://www.nytimes.com/2021/03/14/us/proud-boys-law-enforcement.html|تاريخ أرشيف=March 21, 2021|مؤلف2=Feuer|issn=0362-4331|الأول2=Alan}}</ref> كان نورديان يرتدي واقيات الساق على ساعديه وقام بصد الهراوة، ثم لكم الرجل في وجهه، مما أدى إلى سقوطه على الأرض فاقدًا للوعي.<ref name=":1" /><ref name=":0" /> وفقًا لتقرير الشرطة، تم نقل المتظاهر المضاد إلى المستشفى بسبب إصابته بارتجاج في المخ.<ref name=":1" /><ref name=":0" />

في أعقاب تلك الحادثة، انتشر على نطاق واسع ميم يظهر مقطع فيديو لتلك اللكمة، وأشاد [[غافن ماكننيس|جافين ماكينيس]]، مؤسس مجموعة الأولاد الفخورون، بدور نورديان في هذه الحلقة العنيفة، واصفًا إياها بـ "نقطة التحول في حربنا ضد [[أنتيفا]]".<ref name="ST3" /> قارنها ماكينيس [[اغتيال الأرشيدوق النمساوي فرانتس فرديناند|باغتيال الأرشيدوق فرانز فرديناند]]، الذي أشعل فتيل [[الحرب العالمية الأولى]].<ref>{{استشهاد بخبر|مؤلف=Sommer|الأول=Will|تاريخ=July 19, 2018|عنوان=Proud Boys, the Infamous Right-Wing Brawlers, Head to the Heart of Antifa Country|لغة=|صفحات=|صحيفة=[[Daily Beast]]|ناشر=|مكان=|مسار=https://www.thedailybeast.com/proud-boys-the-infamous-right-wing-brawlers-head-to-the-heart-of-antifa-country|حالة المسار=live|تاريخ-الوصول=February 8, 2021|مسار أرشيف=https://web.archive.org/web/20210119083033/https://www.thedailybeast.com/proud-boys-the-infamous-right-wing-brawlers-head-to-the-heart-of-antifa-country|تاريخ أرشيف=January 19, 2021}}</ref>

تم استخدام لقطات الحادث في مقاطع فيديو تجنيد لفريق الأولاد الفخورون والتي تضمنت مؤثرات خاصة وموسيقى درامية. بحلول أكتوبر 2019، تجاوزت خمسة من مقاطع الفيديو الأكثر شهرة 1.5 مليون مشاهدة على [[يوتيوب]].<ref name="PM">{{استشهاد بخبر|مؤلف=Jedeed|الأول=Laura|تاريخ=November 26, 2019|عنوان=When Right-Wingers March in Portland, It's Really All About the Clips: Screen time for Hitler?|لغة=|صفحات=|صحيفة=[[Portland Monthly]]|ناشر=|مكان=|مسار=https://www.pdxmonthly.com/news-and-city-life/2019/11/when-right-wingers-march-in-portland-it-s-really-all-about-the-clips|حالة المسار=live|تاريخ-الوصول=February 8, 2021|مسار أرشيف=https://web.archive.org/web/20201128023348/https://www.pdxmonthly.com/news-and-city-life/2019/11/when-right-wingers-march-in-portland-it-s-really-all-about-the-clips|تاريخ أرشيف=November 28, 2020}}</ref>

بعد فترة وجيزة، تم إجراء مقابلة مطولة مع نورديان في [[ألكس جونز|برنامج ألكس جونز]]،<ref>{{استشهاد بويب|عنوان=Member of violent men-only fraternal organization Proud Boys goes on Infowars to recruit: Proud Boys member: "But you know, if you want to get involved there is no better time than now"|مسار=https://www.mediamatters.org/alex-jones/member-violent-men-only-fraternal-organization-proud-boys-goes-infowars-recruit|ناشر=|تاريخ-الوصول=February 7, 2021|صحيفة=[[Media Matters for America]]|تاريخ=July 17, 2018|مؤلف=Lopez|الأول=Cristina|مسار أرشيف=https://web.archive.org/web/20201130021139/https://www.mediamatters.org/alex-jones/member-violent-men-only-fraternal-organization-proud-boys-goes-infowars-recruit|تاريخ أرشيف=November 30, 2020|حالة المسار=live|اقتباس=}}</ref> مع تشغيل الفيديو باستمرار في الخلفية.<ref name="PM" /> خلال المقابلة التي أجراها مع جونز، قال نورديان "كما يقول جافين ماكينيس، العنف ليس بالأمر العظيم، ولكن العنف المبرر أمر مذهل".<ref name="guardian">{{استشهاد بخبر|مؤلف=Wilson|الأول=Jason|تاريخ=July 14, 2018|عنوان=Who are the Proud Boys, 'western chauvinists' involved in political violence?: Street fighting erupts in Portland, with men in 'Proud Boys' uniform to the fore. They wear Fred Perry shirts and say they're a men's club who hang out and drink beer – but the SPLC lists them as a hate group|لغة=|صفحات=|صحيفة=[[الغارديان]]|ناشر=|مكان=|مسار=https://www.theguardian.com/world/2018/jul/14/proud-boys-far-right-portland-oregon|حالة المسار=live|تاريخ-الوصول=February 7, 2021|مسار أرشيف=https://web.archive.org/web/20181020213625/https://www.theguardian.com/world/2018/jul/14/proud-boys-far-right-portland-oregon|تاريخ أرشيف=October 20, 2018}}</ref> وفي وصفه للمحتجين المضادين من اليسار، قال نورديان لجونز وجمهوره إن "هؤلاء لم يعودوا أشخاصًا أمريكيين بالضرورة، لكنهم نوع من المناهضين لأمريكا" و"عليك فقط القضاء عليهم باعتبارهم تهديدًا". <ref>{{استشهاد بخبر|مؤلف=Keller|الأول=Aaron|تاريخ=February 6, 2021|عنوان=Proud Boys Spent Weeks Planning the U.S. Capitol Siege; Leader Ethan Nordean Poses a 'Serious Risk of Flight': Prosecutors|لغة=|صفحات=|صحيفة=[[Law and Crime]]|ناشر=|مكان=|مسار=https://lawandcrime.com/u-s-capitol-siege/proud-boys-spent-weeks-planning-the-u-s-capitol-siege-leader-ethan-nordean-poses-a-serious-risk-of-flight-prosecutors/|حالة المسار=live|تاريخ-الوصول=February 8, 2021|مسار أرشيف=https://web.archive.org/web/20210207141621/https://lawandcrime.com/u-s-capitol-siege/proud-boys-spent-weeks-planning-the-u-s-capitol-siege-leader-ethan-nordean-poses-a-serious-risk-of-flight-prosecutors/|تاريخ أرشيف=February 7, 2021}}</ref>

ناقش [[جو روغان|جو روجان]] دور نورديان في الحادث العنيف في بودكاسته، في مقطع عن [[أنتيفا]] والقتال في الشوارع. أجرى [[ألكس جونز|أليكس جونز]] مقابلة ثانية مع نورديان لاحقًا.<ref>{{استشهاد بخبر|مؤلف=Keller|الأول=Aaron|تاريخ=February 4, 2021|عنوان=FBI Cited InfoWars While Charging Proud Boys Leader in Capitol Siege. Here's What 'Rufio Panman' Told Alex Jones.|لغة=|صفحات=|صحيفة=[[Law and Crime]]|ناشر=|مكان=|مسار=https://lawandcrime.com/u-s-capitol-siege/fbi-cited-infowars-while-charging-proud-boys-leader-in-capitol-siege-heres-what-rufio-panman-told-alex-jones/|حالة المسار=live|تاريخ-الوصول=February 7, 2021|مسار أرشيف=https://web.archive.org/web/20210206200922/https://lawandcrime.com/u-s-capitol-siege/fbi-cited-infowars-while-charging-proud-boys-leader-in-capitol-siege-heres-what-rufio-panman-told-alex-jones/|تاريخ أرشيف=February 6, 2021}}</ref>

قام نورديان بإنشاء صفحة خاصة [[فيسبوك|على الفيسبوك]] للتحقق من قدرات القتال لدى المجندين في Proud Boys. على الرغم من الشكاوى المقدمة في عام 2018، رفض فيسبوك حذف تلك الصفحة. <ref>{{استشهاد بويب|عنوان=Facebook's fight club: how the Proud Boys use the social media platform to vet their fighters|مسار=https://www.splcenter.org/hatewatch/2018/08/02/facebooks-fight-club-how-proud-boys-use-social-media-platform-vet-their-fighters|ناشر=[[مركز قانون الحاجة الجنوبي]]|تاريخ-الوصول=February 7, 2021|صحيفة=[[Hatewatch]]|تاريخ=August 2, 2018|مؤلف=Staff|مسار أرشيف=https://web.archive.org/web/20210205115315/https://www.splcenter.org/hatewatch/2018/08/02/facebooks-fight-club-how-proud-boys-use-social-media-platform-vet-their-fighters|تاريخ أرشيف=February 5, 2021|حالة المسار=live|اقتباس=}}</ref>

==== الارتقاء إلى قيادة الأولاد الفخورين ====
تم اختيار نورديان كـ "الفتى الفخور لهذا الأسبوع" من قبل مجلة المجموعة.<ref name="guardian" /> في 25 نوفمبر 2018، أصدرت الفرقة لوائحها الداخلية المنقحة على [[سكريبد]] مع أسماء القيادة العليا المحررة على ما يبدو. بسبب خطأ فني، تم استعادة الأسماء، وتم إدراج نورديان كعضو في "فصل الشيوخ" المكون من ثمانية رجال، وهو أعلى مستوى لمجموعة القيادة، تحت اسمه المستعار، روفيو بانمان.<ref>{{استشهاد بخبر|مؤلف=Crosbie|الأول=Jack|تاريخ=November 28, 2018|عنوان=Proud Boys Failed to Redact Their New Dumb Bylaws and Accidentally Doxxed Their 'Elders'|لغة=|صفحات=|صحيفة=[[Splinter News]]|ناشر=|مكان=|مسار=https://splinternews.com/proud-boys-failed-to-redact-their-new-dumb-bylaws-and-a-1830700905|حالة المسار=live|تاريخ-الوصول=February 8, 2021|مسار أرشيف=https://web.archive.org/web/20181128164124/https://splinternews.com/proud-boys-failed-to-redact-their-new-dumb-bylaws-and-a-1830700905|تاريخ أرشيف=November 28, 2018}}</ref>

في السنوات التي تلت ذلك، تولى نورديان دورًا رائدًا كمنظم لأحداث وتجمعات الفرقة. قال ديفين بورغارت، رئيس معهد البحوث والتعليم في مجال حقوق الإنسان، "لقد ساعد في رسم خريطة اتجاه المنظمة وتجنيد الأعضاء، وكان مسؤولاً إلى حد كبير عن تحريك المجموعة إلى أقصى اليمين وعلى مسار أكثر عنفًا إلى الأمام". قام نورديان بتشغيل بودكاست فيديو يسمى "حديث المتمردين مع روفيو".<ref name="ST3" />

==== بعد الانتخابات الرئاسية الأمريكية لعام 2020 ====
في 11 ديسمبر 2020، كان نورديان على المسرح خلال مظاهرة تسبق مسيرة "أوقفوا السرقة" المقررة في 12 ديسمبر في [[واشنطن العاصمة]]، إلى جانب روجر ستون وزميله زعيم "الأولاد الفخورون" [[إنريكي تاريو]]. كما خاطب الحشد أوين شروير، أحد الشخصيات البارزة في موقع "[[إنفو وورز]]"، مدعيًا أن المحكمة العليا قد خانت الشعب. <ref>{{استشهاد بخبر|مؤلف=Goodman|الأول=Ryan|تاريخ=February 6, 2021|عنوان=EXCLUSIVE: New Video of Roger Stone with Proud Boys Leaders Who May Have Planned for Capitol Attack|لغة=|صفحات=|صحيفة=[[Just Security]]|ناشر=|مكان=|مسار=https://www.justsecurity.org/74579/exclusive-new-video-of-roger-stone-with-proud-boys-leaders-who-may-have-planned-for-capitol-attack/|حالة المسار=live|تاريخ-الوصول=February 8, 2021|مسار أرشيف=https://web.archive.org/web/20210208002533/https://www.justsecurity.org/74579/exclusive-new-video-of-roger-stone-with-proud-boys-leaders-who-may-have-planned-for-capitol-attack/|تاريخ أرشيف=February 8, 2021|مؤلف2=Hendrix|الأول2=Justin}}</ref>

في 27 ديسمبر 2020، نشر نورديان على منصة "بارلر" قائلًا: "أي شخص يمكنه مساعدتنا بمعدات السلامة أو الحماية، أو معدات الاتصالات، فسيكون ذلك محل تقدير كبير. لقد أصبحت الأمور أكثر خطورة بالنسبة لنا خلال العام الماضي، وأي مساعدة ستكون مفيدة". وفي 4 يناير 2021، نشر نورديان مقطع فيديو على بودكاسته "حديث المتمرد مع روفيو" بعنوان: "دعهم يتذكرون اليوم الذي قرروا فيه خوض الحرب معنا".<ref name="ST3" />

في الفترة التي سبقت [[اقتحام كابيتول الولايات المتحدة 2021|الأحداث في الكابيتول في 6 يناير]]، حث زعيم مجموعة Proud Boys، إنريكي تاريو، أعضاء المجموعة على وضع زيهم الأسود والأصفر المعتاد جانبًا، ومحاولة الاندماج مع الحشد. وقد ردد بيجز ونورديان دعوته على وسائل التواصل الاجتماعي.<ref>{{استشهاد بخبر|مؤلف=Feuer|الأول=Alan|تاريخ=February 5, 2021|عنوان=Did the Proud Boys Help Coordinate the Capitol Riot? Yes, U.S. Suggests: In court papers, prosecutors have painted a picture that indicates planning among members of the extremist group on Jan. 6.|لغة=|صفحات=|صحيفة=[[New York Times]]|ناشر=|مكان=|مسار=https://www.nytimes.com/2021/02/05/nyregion/proud-boys-capitol-riot-conspiracy.html|حالة المسار=live|تاريخ-الوصول=February 7, 2021|مسار أرشيف=https://web.archive.org/web/20210206172308/https://www.nytimes.com/2021/02/05/nyregion/proud-boys-capitol-riot-conspiracy.html|تاريخ أرشيف=February 6, 2021}}</ref>

==== المشاركة في هجوم الكابيتول 2021 ====
وأظهر فيلم وثائقي أنتجته صحيفة [[وول ستريت جورنال]] أنه في السادس من يناير، قيادة نورديان وزعيم جماعة الأولاد الفخورون جو بيجز من فلوريدا حشدًا من حوالي 100 من أعضاء ومؤيدين تجمعوا شرق [[مبنى الكونغرس الأمريكي|مبنى الكابيتول بالولايات المتحدة]]. وصف أحد [[تدفق مباشر عبر الأنترنت|منشئي]] مقاطع الفيديو المباشرة، وهو عضو في المجموعة، بأن بيجز ونورديان رجلان في مهمة، مع حوالي 500 شخص خلفهما، على استعداد لركل بعض المؤخرات من أجل مصلحة هذا البلد.<ref name="ST3" />

وتوجهوا جنوبًا عبر [[مكتبة الكونغرس|مكتبة الكونجرس]] ومبنى المحكمة العليا، وداروا حول مجمع الكابيتول، واقتربوا من الجنوب الغربي. شكلت فرقة الأولاد الفخورون "نسبة كبيرة من الموجة الأولى" التي وصلت إلى الكابيتول، واستخدم أحد أعضاء الأولاد الفخورين، دومينيك بيزولا، درعًا للشرطة تم الاستيلاء عليه لكسر نافذة للوصول إلى المبنى.<ref name="WSJ">{{استشهاد بخبر|مؤلف=Staff|الأول=|تاريخ=January 26, 2021|عنوان=Video Investigation: Proud Boys Were Key Instigators in Capitol Riot: The Proud Boys, a far-right group, have tried to downplay their role in the Capitol riot. A WSJ investigation shows that at many of the day's key moments, Proud Boys were at the forefront.|لغة=|صفحات=|صحيفة=[[Wall Street Journal]]|ناشر=|مكان=|مسار=https://www.wsj.com/video/video-investigation-proud-boys-were-key-instigators-in-capitol-riot/37B883B6-9B19-400F-8036-15DE4EA8A015.html|حالة المسار=live|تاريخ-الوصول=February 7, 2021|مسار أرشيف=https://web.archive.org/web/20210206184653/https://www.wsj.com/video/video-investigation-proud-boys-were-key-instigators-in-capitol-riot/37B883B6-9B19-400F-8036-15DE4EA8A015.html|تاريخ أرشيف=February 6, 2021}}</ref> زعم المدعون العامون أن نورديان كان المنظم الرئيسي لحشد من حوالي 100 من الأولاد الفخورين الذين ساروا عبر واشنطن قبل اقتحام الكابيتول.<ref>{{استشهاد بخبر|مؤلف=Benner|الأول=Katie|تاريخ=February 3, 2021|عنوان=Justice Department Unveils Further Charges in Capitol Riot: Two men were charged with conspiracy and another with leading a mob of 100 people who stormed the building on Jan. 6.|لغة=|صفحات=|صحيفة=[[New York Times]]|ناشر=|مكان=|مسار=https://www.nytimes.com/2021/02/03/us/politics/capitol-riot-charges.html|حالة المسار=live|تاريخ-الوصول=February 7, 2021|مسار أرشيف=https://web.archive.org/web/20210212210858/https://www.nytimes.com/2021/02/03/us/politics/capitol-riot-charges.html|تاريخ أرشيف=February 12, 2021|مؤلف2=Feuer|الأول2=Alan}}</ref>

==== الاعتقال وما بعده ====
وبحسب الادعاء العام، نشر نورديان في 8 يناير/كانون الثاني صورة لضابط شرطة الكابيتول وهو يطلق [[رشاش الفلفل|رذاذ الفلفل]] على مثيري الشغب. كان نص التعليق "إذا كنت تشعر بالأسف تجاه الشرطة، فأنت جزء من المشكلة."<ref name="SW">{{استشهاد بخبر|مؤلف=Hunter|الأول=Steve|تاريخ=February 3, 2021|عنوان=Proud Boys member with local ties charged for role in Jan. 6 riots: Ethan Nordean faces charges of obstructing or impeding an official proceeding|لغة=|صفحات=|صحيفة=[[Seattle Weekly]]|ناشر=|مكان=|مسار=https://www.seattleweekly.com/northwest/proud-boys-member-with-local-ties-charged-for-role-in-jan-6-riots/|حالة المسار=live|تاريخ-الوصول=February 5, 2021|مسار أرشيف=https://web.archive.org/web/20210507180002/https://www.seattleweekly.com/northwest/proud-boys-member-with-local-ties-charged-for-role-in-jan-6-riots/|تاريخ أرشيف=May 7, 2021}}</ref> في 3 فبراير، ألقي القبض على نورديان ووجهت إليه اتهامات بارتكاب أربع جرائم فيدرالية، بما في ذلك عرقلة إجراءات رسمية، والمساعدة والتحريض على إلحاق الضرر بممتلكات الحكومة، والسلوك غير المنضبط، والدخول عن علم وبعنف إلى مبنى محظور. إذا تمت إدانته بجميع التهم الأربع، فقد يُحكم على نورديان بالسجن لمدة تصل إلى 40 عامًا.<ref name="ST3" />

في السابع من فبراير، رفضت القاضية الفيدرالية بيريل هاويل طلب نورديان بالإفراج عنه بكفالة، وأمرت بإعادته إلى واشنطن العاصمة في انتظار المحاكمة. وزعم المدعون العامون أنه "لا يوجد سبب للاعتقاد بأن المدعى عليه، أو أي من زملائه، أكثر اهتمامًا بـ "الرضا عن الذات"، أو أقل اهتمامًا بإثارة التمرد، مما كانوا عليه في 5 يناير"، وأضافوا: "إذا لم يكن هناك شيء آخر، فإن أحداث 6 يناير 2021 كشفت عن حجم وتصميم الجماعات اليمينية المتطرفة في الولايات المتحدة، واستعدادهم لوضع أنفسهم والآخرين في خطر لتعزيز أيديولوجيتهم السياسية".<ref>{{استشهاد بخبر|مؤلف=Johnson|الأول=Gene|تاريخ=February 8, 2021|عنوان=Judge halts Proud Boy's release in Capitol breach case|لغة=en|صفحات=|صحيفة=[[أسوشيتد برس]]|ناشر=|مكان=|مسار=https://apnews.com/article/capitol-siege-district-of-columbia-washington-arrests-seattle-1f675947c6c86df562080abcaadfc1b8|حالة المسار=live|تاريخ-الوصول=February 10, 2021|مسار أرشيف=https://web.archive.org/web/20210209184302/https://apnews.com/article/capitol-siege-district-of-columbia-washington-arrests-seattle-1f675947c6c86df562080abcaadfc1b8|تاريخ أرشيف=February 9, 2021}}</ref>

في 3 مارس 2021، أمر هاويل بالإفراج عن نورديان ووضعه رهن الحبس المنزلي مع مراقبة نظام تحديد المواقع العالمي (GPS) في انتظار المحاكمة، ووجد أنه على الرغم من "مشاركته بلا منازع" في هجوم الكابيتول، فإن أدلة الحكومة على أعمال عنف محددة وتدمير الممتلكات كانت ضعيفة.<ref>{{استشهاد بويب|عنوان=Alleged Proud Boys leader wins pretrial release|مسار=https://www.politico.com/news/2021/03/03/proud-boys-capitol-riot-nordean-473532|تاريخ-الوصول=March 15, 2021|صحيفة=POLITICO|تاريخ=March 3, 2021|مؤلف=Gerstein|الأول=Josh|مسار أرشيف=https://web.archive.org/web/20210316093300/https://www.politico.com/news/2021/03/03/proud-boys-capitol-riot-nordean-473532|تاريخ أرشيف=March 16, 2021|مؤلف2=Cheney|الأول2=Kyle|حالة المسار=live}}</ref> قبل الحكم، لاحظ القاضي أن الأدلة أظهرت بوضوح أن نورديان كان متورطًا بشكل كبير في تنظيم أحداث 6 يناير 2021.<ref>{{استشهاد بخبر|مؤلف=Kamb|الأول=Lewis|تاريخ=March 3, 2021|عنوان=Judge orders release of prominent Auburn-area Proud Boy charged in Capitol siege case|صحيفة=Seattle Times|مسار=https://www.seattletimes.com/seattle-news/judge-orders-release-of-prominent-auburn-area-proud-boy-charged-in-capitol-siege-case/|حالة المسار=live|تاريخ-الوصول=March 16, 2021|مسار أرشيف=https://web.archive.org/web/20210310000219/https://www.seattletimes.com/seattle-news/judge-orders-release-of-prominent-auburn-area-proud-boy-charged-in-capitol-siege-case/|تاريخ أرشيف=March 10, 2021}}</ref>

في أبريل 2021، ألغى قاضي المحكمة الجزئية تيموثي جيه كيلي إطلاق سراح نورديان قبل المحاكمة، وأعاده إلى السجن. استشهد القاضي بعدد كبير من الأدلة على العنف المخطط له.<ref>{{استشهاد بخبر|مؤلف=Hsu|الأول=Spencer S.|تاريخ=April 19, 2021|عنوان=Judge jails two Proud Boys leaders pending trial tied to Jan. 6 Capitol riot|صحيفة=Washington Post|مسار=https://www.washingtonpost.com/local/legal-issues/proud-boys-detained-capitol-riot/2021/04/19/d992fab8-a129-11eb-a774-7b47ceb36ee8_story.html|حالة المسار=live|تاريخ-الوصول=October 30, 2022|مسار أرشيف=https://web.archive.org/web/20221117225251/https://www.washingtonpost.com/local/legal-issues/proud-boys-detained-capitol-riot/2021/04/19/d992fab8-a129-11eb-a774-7b47ceb36ee8_story.html|تاريخ أرشيف=November 17, 2022}}</ref>

أدرج المدعون العامون في ملف قضائي في مايو 2021 رسالة [[تيليجرام]] أرسلها نورديان تعبر عن شعور بالخيانة، معربًا عن أسفه لأن [[دونالد ترامب|ترامب]] عفا عن "مجموعة من المنحطين كآخر تحركاته واللعنة علينا في طريق الخروج" و"الآن أواجه أنا وبعض أصدقائي المقربين عقوبة السجن لأننا اتبعنا خطى هذا الرجل ولم نشكك فيه أبدًا".<ref>{{استشهاد بويب|عنوان='You left us': Proud Boys leader Ethan Nordean slams Trump in expletive-laden message|مسار=https://www.usatoday.com/story/news/politics/2021/05/14/capitol-riot-proud-boys-leader-ethan-nordean-lashes-out-trump/5089270001/|تاريخ-الوصول=May 15, 2021|صحيفة=USA TODAY|مؤلف=Phillips|الأول=Kristine|مسار أرشيف=https://web.archive.org/web/20210514213031/https://www.usatoday.com/story/news/politics/2021/05/14/capitol-riot-proud-boys-leader-ethan-nordean-lashes-out-trump/5089270001/|تاريخ أرشيف=May 14, 2021|حالة المسار=live}}</ref>

== الحكم ==
حكم القاضي تيموثي جيه كيلي على نورديان بالسجن لمدة 18 عامًا في سبتمبر 2023.<ref name="CBS2023" /> طلبت النيابة العامة من قاضي المحكمة الجزئية الأمريكية تيموثي جيه كيلي زيادة الحكم الصادر بحق نورديان إلى 27 عامًا يوم الجمعة من خلال الحكم بأن أفعالهم الرامية إلى تعطيل عملية التصديق على التصويت الانتخابي تعد إرهابًا. وقد وافق كيلي على هذا الطلب من جانب المدعين العامين.<ref name="sentencing">{{استشهاد بخبر|مؤلف=Jackman|الأول=Tom|تاريخ=September 1, 2023|عنوان=Proud Boys leader gets 18 years, matching longest Jan. 6 punishment to date. Ethan Nordean led a group to the Capitol. Dominic Pezzola, who smashed a Capitol window, received a 10-year term.|صحيفة=[[Washington Post]]|مسار=https://www.washingtonpost.com/dc-md-va/2023/09/01/proud-boys-pezzola-nordean-sentencing-jan6/|حالة المسار=live|تاريخ-الوصول=September 1, 2023|مسار أرشيف=https://web.archive.org/web/20230902130320/https://www.washingtonpost.com/dc-md-va/2023/09/01/proud-boys-pezzola-nordean-sentencing-jan6/|تاريخ أرشيف=September 2, 2023}}</ref>

قال نورديان للقاضي: "الحقيقة هي أنني ساعدت في قيادة مجموعة من الرجال إلى مبنى الكابيتول. لا يوجد عذر لأفعالي، وتجاهل أوامر الشرطة، وتجاوز الحواجز، ودخول مبنى الكابيتول. إن إضافة نفسي إلى الموقف الخطير كان تصرفًا غير مسؤول للغاية. أود أن أغتنم الوقت للاعتذار لأي شخص أخطأت في حقه. لا يوجد عذر لما فعلته. أود أيضًا أن أعتذر عن افتقاري إلى القيادة في ذلك اليوم".<ref name="sentencing" />

== الحياة الشخصية ==
عاش نورديان في [[أوبورن (واشنطن)|أوبورن بواشنطن]] أو بالقرب منها طوال حياته. وهو متزوج ولديه ابنة. والده، مايكل نورديان، يملك ويدير مطاعم والي تشاودر هاوس في [[ديس موينس (واشنطن)|دي موين]] [[باكلي|وبوكلي]] في ولاية [[واشنطن (ولاية)|واشنطن]]، وكان إيثان يعمل سابقًا في شركة العائلة. كان [[كمال أجسام|لاعب كمال أجسام]] متخصصًا، كما كان يدير شركة مغلقة في عام 2017، كانت تبيع [[مكمل البروتين|مسحوق البروتين]].<ref name="ST3" /> يشتق اسم نورديان المستعار من شخصية في فيلم ''[[هوك الانتقام من الكابتن هوك|هوك]]'' [[بيتر بان|لبيتر بان]] عام 1991.<ref name="ST22">{{استشهاد بخبر|مؤلف=Kamb|الأول=Lewis|تاريخ=February 8, 2021|عنوان=On the verge of release, an Auburn-area Proud Boy charged in Capitol siege instead ordered transported to D.C.|لغة=|صفحات=|صحيفة=[[Seattle Times]]|ناشر=|مكان=|مسار=https://www.seattletimes.com/seattle-news/crime/judge-orders-release-of-auburn-area-proud-boy-facing-charges-tied-to-capitol-siege-prosecutors-to-seek-appeal/|حالة المسار=live|تاريخ-الوصول=February 10, 2021|مسار أرشيف=https://web.archive.org/web/20210210035346/https://www.seattletimes.com/seattle-news/crime/judge-orders-release-of-auburn-area-proud-boy-facing-charges-tied-to-capitol-siege-prosecutors-to-seek-appeal/|تاريخ أرشيف=February 10, 2021}}</ref>

في يونيو 2020، أصدر والد نورديان بيانًا وصف فيه معتقدات ابنه بأنها "مضللة" وذكر أن "إيثان لم يعد يعمل في مطاعمنا".<ref>{{استشهاد بويب|عنوان=Statement from Mike Nordean|مسار=https://www.wallysrestaurants.com/statement-from-mike-nordean|ناشر=Wally's Restaurants|تاريخ-الوصول=February 8, 2021|صحيفة=|تاريخ=June 25, 2020|مؤلف=Nordean|الأول=Mike|مسار أرشيف=https://web.archive.org/web/20200625174332/https://www.wallysrestaurants.com/statement-from-mike-nordean|تاريخ أرشيف=June 25, 2020|اقتباس=}}</ref> وفي أعقاب اقتحام مبنى الكابيتول واعتقال ابنه، أصدر بيانًا آخر قال فيه: "لقد حاولنا لفترة طويلة إبعاد ابننا عن المسار الذي أدى إلى اعتقاله اليوم - دون جدوى. سيُحاسب إيثان على أفعاله".<ref>{{استشهاد بخبر|مؤلف=[[أسوشيتد برس]]|الأول=|تاريخ=February 4, 2021|عنوان=Proud Boys member who brawled at Portland protests arrested on Capitol riot charges|لغة=|صفحات=|صحيفة=[[Oregon Live]]|ناشر=|مكان=|مسار=https://www.oregonlive.com/pacific-northwest-news/2021/02/proud-boys-member-who-brawled-at-portland-protests-arrested-on-capitol-riot-charges.html|حالة المسار=live|تاريخ-الوصول=February 7, 2021|مسار أرشيف=https://web.archive.org/web/20210206120853/https://www.oregonlive.com/pacific-northwest-news/2021/02/proud-boys-member-who-brawled-at-portland-protests-arrested-on-capitol-riot-charges.html|تاريخ أرشيف=February 6, 2021}}</ref>

== المراجع ==
{{مراجع}}
{{روابط شقيقة}}
{{شريط بوابات|السياسة|القانون|الولايات المتحدة}}

[[تصنيف:أشخاص أحياء]]
[[تصنيف:أشخاص من أوبورن (واشنطن)]]
[[تصنيف:عنف سياسي في الولايات المتحدة]]
[[تصنيف:مواليد 1990]]
[[تصنيف:مواليد عقد 1990]]

title: معلومات شخصية

الإقامة: أوبورن

مواطنة: الولايات المتحدة

عضوية: براود بويز

title: الحياة العملية

المهنة: ناشط سياسي، وقائد

الحياة العملية: تعديل مصدري - تعديل


text:
# Johnstonia knysna
Johnstonia knysna är en ringmaskart som beskrevs av Francis Day 1955. Johnstonia knysna ingår i släktet Johnstonia och familjen Maldanidae. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

wikiname: svwiki

title: Johnstonia knysna

in_language: sv

wikitext:
{{robotskapad|Lsjbot|ringmask|datum=2013-01}}
{{Taxobox
| name = ''Johnstonia knysna''
| status =
| image =
| image_caption =
| domain_sv =
| domain =
| regnum_sv = [[Djur]]
| regnum = Animalia
| phylum_sv = [[Ringmaskar]]
| phylum = Annelida
| classis_sv = [[Havsborstmaskar]]
| classis = Polychaeta
| ordo_sv =
| ordo = ''[[incertae sedis]]''
| familia_sv =
| familia = [[Maldanidae]]
| genus_sv =
| genus = [[Johnstonia]]
| species_sv =
| species = '''Johnstonia knysna'''
| taxon = Johnstonia knysna
| taxon_authority = [[Francis Day|Day]], 1955
| range_map =
| range_map_caption = Utbredningsområde
| image2 =
| image2_caption =
| synonyms =
}}

'''''Johnstonia knysna'''''<ref name = "col446389"/><ref name = "col446576"/> är en [[ringmaskar|ringmask]]art som beskrevs av [[Francis Day]] 1955. ''Johnstonia knysna'' ingår i [[släkte]]t ''[[Johnstonia]]'' och [[familj (biologi)|familjen]] [[Maldanidae]].<ref name = "COL"/><ref name = "source"/> Inga [[underart]]er finns listade i [[Catalogue of Life]].<ref name = "COL"/>

== Källor ==
<references>
<ref name = "COL">{{webbref |url= http://www.catalogueoflife.org/annual-checklist/2011/search/all/key/johnstonia+knysna/match/1|titel= Species 2000 & ITIS Catalogue of Life: 2011 Annual Checklist.|hämtdatum= 24 september 2012 |författare= Bisby F.A., Roskov Y.R., Orrell T.M., Nicolson D., Paglinawan L.E., Bailly N., Kirk P.M., Bourgoin T., Baillargeon G., Ouvrard D. (red.)|datum= 2011|verk= |utgivare=Species 2000: Reading, UK.}}</ref>
<ref name = "col446389">Fauchald, Kristian (2007) World Register of Polychaeta, </ref>
<ref name = "col446576">Day, J.H. (1955) The Polychaeta of South Africa. Part 3. Sedentary species from Cape shores and estuaries. Journal of the Linnean Society of London, 42(287): 407-452., </ref>
<ref name = "source">''WoRMS Polychaeta: World List of Polychaeta''. Read G. & Fauchald K., 2010-12-10</ref>
</references>

{{Robotskapad stub om havsborstmaskar}}

[[Kategori:Havsborstmaskar]]
[[Kategori:Johnstonia|knysna]]

title: Systematik

Domän: Eukaryoter · Eukaryota

Rike: Djur · Animalia

Stam: Ringmaskar · Annelida

Klass: Havsborstmaskar · Polychaeta

Ordning: incertae sedis

Familj: Maldanidae

Släkte: Johnstonia

Art: Johnstonia knysna

title: Vetenskapligt namn

Vetenskapligt namn: Hitta fler artiklar om djur med Djurportalen


text:
# Дубровка (Пошехонский район)
Дубровка — упразднённая в 2022 году деревня в Пошехонском районе Ярославской области России. Входила в состав Пригородного сельского поселения.

## География
Деревня находилась в северной части области, в подзоне южной тайги, к западу от реки Шельша, на расстоянии примерно 15 километров (по прямой) к северо-востоку от города Пошехонье, административного центра района.

### Климат
Климат характеризуется как умеренно континентальный, с продолжительной холодной зимой и коротким умеренно тёплым летом. Среднегодовая температура воздуха — +2,9—3,5 °C. Годовое количество атмосферных осадков — 500—750 мм, из которых большая часть выпадает в тёплый период. Преобладающее направление ветра юго-западное.

### Часовой пояс
Дубровка, как и вся Ярославская область, находится в часовой зоне МСК (московское время). Смещение применяемого времени относительно UTC составляет +3:00.

## Население
| 2007 | 2010 |
| ---- | ---- |
| 0    | →0   |

### Национальный состав
Согласно результатам переписи 2002 года, население отсутствовало.

wikiname: ruwiki

title: Дубровка (Пошехонский район)

in_language: ru

wikitext:
{{Значения|тип=топоним|Дубровка}}
{{НП+Россия
|статус                   = Деревня
 | русское название         = Дубровка
 | оригинальное название    =
 | изображение              =
 |описание изображения     =
 | герб                     =
 | флаг                     =
 |lat_deg = 58.610843
 |lon_deg = 39.184908
 |CoordScale =
 |регион                   = Ярославская область
 |регион в таблице         = Ярославская область
 |вид района               = муниципальный район
 |район                    = Пошехонский район
 |район в таблице          = Пошехонский район{{!}}Пошехонский
 |вид поселения            = сельское поселение
 |поселение                = Пригородное сельское поселение
 |поселение в таблице      = Пригородное сельское поселение (Пошехонский район){{!}}Пригородное
 | B в регион               = слева
 | C в регион               = справа
 |внутреннее деление       =
 |глава                    =
 |дата основания           =
 |первое упоминание        =
 |прежние имена            =
 |статус с                 =
 |площадь                  =
 |высота центра НП         =
 |население               = {{ Население | Дубровка (Пошехонский район) | тс }}
 |год переписи            = {{ Население | Дубровка (Пошехонский район) | г }}
 |плотность               =
 |агломерация             =
 |национальный состав     =
 |конфессиональный состав =
 |этнохороним             =
 |почтовый индекс          =
 |почтовые индексы         =
 |телефонный код           =
 |цифровой идентификатор   =
 |цифровой идентификатор 2  =
 |сайт                     =
}}
'''Дубровка''' — упразднённая в 2022 году деревня в [[Пошехонский район|Пошехонском районе]] [[Ярославская область|Ярославской области]] [[Россия|России]]. Входила в состав [[Пригородное сельское поселение (Пошехонский район)|Пригородного сельского поселения]].

== География ==
Деревня находилась в северной части области, в подзоне южной тайги<ref>Приказ Министерства природных ресурсов Российской Федерации от 28 марта 2007 г. № 68 «Об утверждении Перечня лесорастительных зон и лесных районов Российской Федерации»</ref>, к западу от реки [[Шельша]], на расстоянии примерно 15 километров (по прямой) к северо-востоку от города [[Пошехонье (город)|Пошехонье]], административного центра района.

=== Климат ===
Климат характеризуется как умеренно континентальный, с продолжительной холодной зимой и коротким умеренно тёплым летом. Среднегодовая температура воздуха — +2,9—3,5 °C. Годовое количество атмосферных осадков — 500—750 мм, из которых большая часть выпадает в тёплый период. Преобладающее направление ветра юго-западное<ref name="гп">{{cite web|url=https://fgistp.economy.gov.ru/downloadDocFile.php?uin=78634101020103012202105281&fid=fSj5wrY.docx|title=Генеральный план городского поселения Пошехонье Пошехонского муниципального района Ярославской области|publisher=Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП)|url-status=dead}}</ref>.

=== Часовой пояс ===
{{ЧасовойПоясОбъекта/MSK|Объект=Дубровка, как и вся [[Ярославская область]],}}

== Население ==
{{ Население | Дубровка (Пошехонский район) }}

=== Национальный состав ===
Согласно результатам [[Всероссийская перепись населения (2002)|переписи 2002 года]], население отсутствовало<ref>{{cite web|url = http://lingvarium.org/russia/BD/02c_Yaroslavskaja.xls|author = [[Коряков, Юрий Борисович|Коряков Ю. Б.]]|title = База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»|access-date = 2023-06-16|archive-date = 2021-10-05|archive-url = https://web.archive.org/web/20211005021736/http://www.lingvarium.org/russia/BD/02c_Yaroslavskaja.xls|url-status = live}}</ref>.

== Примечания ==
{{примечания}}

{{Населённые пункты Пошехонского района}}
[[Категория:Населённые пункты Пошехонского района]]

title: Дубровка

Страна: Россия

Субъект Федерации: Ярославская область

Муниципальный район: Пошехонский

Сельское поселение: Пригородное

title: История и география

title: Население

Население: →0 человек (2010)

Население: Дубровка МоскваЯрославльПошехонье Дубровка


text:
# Альтмарк
52°43′00″ пн. ш. 11°24′00″ сх. д. / 52.716666666667° пн. ш. 11.4° сх. д.
Альтмарк (укр. «Стара марка») — регіон на півночі землі Саксонія-Ангальт. Історичний культурний ландшафт простягається від Дравена на заході до Ельби на сході, межує з Магдебурзьким Бордом на півдні та з Вендландом на півночі. Назва Альтмарк вперше з'явилася в 1304 році — Antiqua Marchia (Alte Mark) — і вказує на його важливість як відправної точки на західній Ельбі для створення Бранденбурзької марки. Квітчасті характеристики, такі як «колиска Бранденбурга» або навіть «колиска Пруссії», також стосуються цього. В цілому він належав до цього маркграфства та прусської держави, що виникла з нього, від часу заснування марки Бранденбург. Сьогодні Альтмарк розділений на район Альтмарк Зальцведель і район Штендаль. Лише оскільки округ Стендаль також включав території на схід від Ельби, вони історично належали Єрихову та Прігніцу та іноді включалися до Альтмарка.

## Природна структура

### Характеристика
Альтмарк включає північ Саксонії-Анхальт як частину Північнонімецької низовини. Важливими водоймами є річки Єтце, Мілде-Бізе-Аланд і Арендзе. На південному сході Альтмарк має частку в Кольбіц-Летцлінгер-Хайде. Будучи одним із найстаріших культурних ландшафтів у Німеччині, Альтмарк складається з сільськогосподарських низовин, а також напівприродних низовин з лісами та пустощами, таких як Кольбіц-Летцлінгер-Хайде. Природно, що на сході і північному сході вона обмежена низовиною долини Ельби і Віше. На південному заході є дуже чітке розмежування з низовинами Дремлінг і Оре, тоді як перехід на заході та північному заході до передової частини Люнебурзької пустища ледве помітний.
Ґрунтовий покрив характеризується сильним переплетенням орних земель і лісів, причому орні землі переважають у більшості частин, але ліси між Арендзе та Остербургом. У Кольбіц-Летцлінгер-Хайде, яка була в основному знелюднена для використання у військових цілях, є великі суміжні ліси.

### Походження
Ландшафт в основному сформувався в передостанній льодовиковий період, Заальський льодовиковий період, і тому належить до старої моренної країни. Лише невеликі території на схід від Ельби були досягнуті та сформовані внутрішнім льодом Вейхсельського періоду. Тут зустрічаються молоді вейхсельські кінцеві морени (Камеранські гори). Значні частини основної території на захід від Ельби, з іншого боку, вкриті пласкими або м'яко хвилястими грунтовими моренами. Великі частини низинних наземних морен були поховані льодовиковими долинами і утворюють майже рівні площі, які сьогодні здебільшого трохи вкриті торфовими болотами. Нинішні досить малі річки лише неповно заповнюють великі низовини. Більш високі ділянки старих ґрунтових морен виступають із низин у вигляді острівних плит (наприклад, Кальбешер Вердер). Починаючи від Кольбіц-Летцлінгер-Хайде, кінцева морена Саальська тягнеться з півночі на північний захід. Там знаходяться найвищі висоти Альтмарки. Гельберге біля Зіхтау піднімається на 160 метрів над рівнем моря, «Pistolsche Berg»(укр. Пістолетна гора) біля Бонезе 121 метр над рівнем моря. Ельбська низовина на сході та північному сході від Альтмарка та Єтценська низовина на північ від Зальцведеля особливо низькі. Рівень земної поверхні тут нижче 20 метрів над рівнем моря.

### Води
До розширення Альтмарка на схід, Ельба та Гафель лише незначно торкалися Альтмарка, але тепер вони протікають через східну частину Альтмарка. Є також багато менших річок. Річки та струмки системи Йетце-Пурніц на заході, системи Мілде-Бізе-Аланд посередині та системи Ухте-Аланд на сході, які беруть свій початок у Альтмарку, слідують загальному схилу на північ і походять з перших двох периферійних областей південного хребта.
Особливістю є Арендзе на півночі Альтмарка, де в іншому випадку є лише кілька природних озер. Він не утворився під час льодовикового періоду, а утворився після розчинення (суброзії) і подальшого обвалення соляного купола під землею. Менші природні озера, такі як Камернше Зе, в основному знаходяться вздовж Ельби і є переважно старими ділянками річки.

### Ґрунти і рослинність
Характерною особливістю ґрунтів Альтмарку є незначне чергування піщаних і супіщаних типів ґрунтоутворюючого субстрату. Таким чином, врожайність ґрунтів коливається від дуже родючих до вкрай малородючих. На зандрах і внутрішніх дюнах переважають асоціації регосолів і підзол. На кінцевих моренах і ґрунтових моренних плитах переважають буроземні ґрунти і лісоподібні породи. У низинах, особливо на північному сході Альтмарку, Віше, зустрічаються ґрунти під впливом перезволоження та ґрунтових вод, такі як глейові, а також торфові болота. Найродючіші ґрунти Альтмарку сформувалися навколо Кльотце на обмеженій піщано-лісовій ділянці.
На помірно зволожених моренних плитах домінує дубово-буковий ліс як потенційна природна рослинність, а на піщаних ділянках росте сосна. Сучасне землекористування є різноманітним і складається приблизно на третину з лісів, луків та орних земель.

## Історія
Ручна сокира з Гервіша, яка була знайдена в 1957 році поблизу Гервіша в районі Єриховської землі, є доказом того, що в районі Альтмарк були ранні неандертальці.

### Рання історія до пізнього середньовіччя
Значні сліди заселення можна виявити пізніше, ніж на лесових ділянках, що межують з півдня, лише в мідно-кам'яному віці. Знахідки, у тому числі численні мегалітичні гробниці, відносять до кльтури лійчастого посуду, для регіонального варіанту якої характерна кераміка з глибоким гравіюванням.
Територія належала до вузької ясторфської культури в період доримського залізного віку. Наприкінці 2-го століття нашої ери в Альтмарку були створені більші кладовища, що, можливо, свідчить про більший приплив груп. У будь-якому випадку, регіон, схоже, постійно заселявся ельбо-германськими групами, серед яких виділяються лангобарди. У місцевих джерелах є кілька згадок про них. Приблизно з 600 року по Єтцелю відбувалася імміграція саксів на північному заході та слов'ян на сході. Карл Великий завоював цю територію, коли підкорив саксів, і з того часу вона входила до складу Франкської, а потім Східно-франкської імперії. У церковному відношенні підпорядковувався єпископствам Верденському і Гальберштадтському.
Після великого слов'янського повстання 983 року сакси контролювали лише західносаксонську частину Нордмарку, яка пізніше стала Альтмарком. У 1056 році цей залишок Нордмарку був переданий Удо I, графу Стаде, нащадки якого потім стали називати себе Удоден. Після їх вимирання імператор Лотар ІІІ у 1134 році віддав асканському Альбрехту І цю територію, яка тепер стала відправною точкою для завоювання східно-ельбських територій. Після остаточного захоплення Бранденбургу в 1157 році Нордмарк став частиною марки Бранденбург з Альбрехтом I на посаді маркграфа. Після вимирання бранденбурзького роду Асканіїв, Бранденбурзька марка і, відповідно, Альтмарк з 1324 року перейшли під владу династій Віттельсбахів і Люксембургів, які з 1356 року отримали право називати себе курфюрстами і разом з імператором Карлом IV перетворили Тангермюнде на вторинну резиденцію Праги. У 1415 році, після майже столітніх заворушень і смути в Марці, Гогенцоллерни розпочали своє правління над курфюршеством Бранденбург і Альтмарк.

### Сьогодення
Альтмарк належав до Курмарку, який становив найбільшу частину Бранденбурзької марки. Бранденбурзька марка перетворилася на основну провінцію Прусської держави, що виникла у XVIII столітті. Альтмарк був однією з чотирьох «провінцій» Курмарку і поділявся на шість районів, якими керували районні ради: район Штендаль, район Тангермюнд, район Арнебург, район Зеєхаузен, район Арендзе і район Зальцведель. Після поразки Пруссії у Наполеонівських війнах у 1806 році Альтмарк увійшов до складу Вестфальського королівства. Після Віденського конгресу 1815 року був приєднаний до прусської провінції Саксонія і поділений на округи Зальцведель, Гарделеген, Остербург і Штендаль.
Навесні 1945 року Альтмарк став кінцевим пунктом кількох евакуаційних транспортів та маршів смерті з нацистських концтаборів у північній та центральній Німеччині. Сьогодні їх пам'ять вшановує міжнародно визнаний меморіал «Фельдшафт Ізеншніббе Гарделеген» у Гарделегені.
Після розпаду Пруссії у 1947 році Альтмарк належав до землі Саксонія-Ангальт, після адміністративної реорганізації у складі НДР з 1952 по 1990 рік — до Магдебурзького округу, відтоді знову до землі Саксонія-Ангальт.
У 1994 році районна реформа в Саксонії-Ангальт вперше призвела до серйозних змін у демаркації кордонів і до зміни концепції регіону. Колишнє місто Оебісфельде та село Кальворде вирішили приєднатися до округу. Відтоді вони орієнтуються на Магдебурзький регіон (Ельба-Бьорде-Хайде). Історично, однак, жодне з цих місць не належить до Альтмарку. До 1807 року Оебісфельде входив до 3-го округу лісового округу герцогства Магдебург і був включений до складу округу Гарделеген лише при його утворенні в 1815 році. До 1942 року Кальворде належав до герцогства/землі Брауншвейг і лише потім був включений до складу провінції Саксонія, пізніше землі Саксонія-Ангальт. На відміну від цього, східно-ельбський район Гавельберг, утворений лише в 1952 році з частин колишнього прусського району Єріхов II і міста Гавельберг з колишнього прусського району Вест-Прігніц, був приєднаний до нового Великого округу Штендаль.
З 2002 по 2007 рік Альтмарк був одним з 18 регіонів у федеральному модельно-демонстраційному проекті «Активні регіони – держава формує майбутнє».

### Історичне дослідження
З 1838 року дослідженням передісторії та історії Альтмарку займається Альтмаркське товариство вітчизняної історії, яке з 1990 року повернулося до Зальцведеля. Важливими краєзнавцями у 19 столітті були професор гімназії Йоганн Фрідріх Даннейл (1783—1868) та аптекар Теодор Цехлін (1818—1895). У 1972 році вчитель Хартмут Бок з Юбару заснував робочу групу «Junge Archäologen der Altmark e. V.» (укр. «Молоді археологи Альтмарку»), яка відтоді працює за старими зразками.

## Міста і важливі місця в Альтмарку
Трьома найбільшими та найважливішими містами землі Альтмарк є Штендаль, Гарделеген та Зальцведель. Разом з чотирма іншими містами Альтмарку (Тангермюнде, Остербург, Зеєхаузен і Вербен) вони входили до Ганзейського союзу. У 13-15 століттях сім міст Альтмарку були багатими, добре укріпленими торговими містами і разом утворили Альтмаркську лігу міст, з якою демонстрували єдність на Ганзейських днях. Кінець ганзейському пануванню Альтмаркських ганзейців було покладено після кривавого придушення повстань проти беїв, запровадженого курфюрстом навесні 1488 року. Внаслідок цієї поразки старомаркські міста були змушені вийти з усіх союзів, у тому числі Ганзейського союзу, і втратили численні права, зокрема, право карбувати монету. Лише Штендаль і Зальцведель залишалися членами Ганзи аж до їх виключення у 1518 році. Починаючи з 16 століття, сім ганзейських міст розвивалися дуже по-різному. Сьогодні всі вони є членами Ганзейського союзу нового часу.
Список міст землі Альтмарки:
- Зальцведель
- Оебісфельде
- Арендзе
- Зеєхаузен
- Дісдорф
- Бетцендорф
- Кльотце
- Мієсте
- Гарделеген
- Кальбе (Мілде)
- Бісмарк
- Остербург
- Штендаль
- Гавельберг
- Тангермюнде
- Тангерхютте
- Ухтспрінге

### Сільська місцевість та малі міста
Крім ганзейських міст, на території сучасного Альтмарку розташовано ще шість міст (Арендзе, Арнебург, Бісмарк, Кальбе (Мілде), Кльотце і Тангерхютте), які, на відміну від міст Альтмаркського союзу земель, не були укріпленими і важливими торговими містами в пізньому середньовіччі. Вони виникли з поселень або латок біля замків, побудованих відповідними государями для захисту своїх кордонів. Арнебург вважається найстарішим містом землі Альтмарк. На відміну від нього, Кльотце, який до 1815 року був резиденцією герцогства Брауншвейг-Люнебург, отримав статус міста лише у 19 столітті, а Тангерхютте перетворився з села в процесі індустріалізації. Колишнє місто Оебісфельде (район Берде) історично входило до складу Альтмарку, але зараз віднесено до регіону Ельба-Берде-Хайде.

### Міста Східної Ельби
Ганзейське місто Гавельберг, яке історично було частиною Прігніца, розташоване в колишньому районі Західний Прігніц, орієнтується на Альтмарк лише з моменту заснування Магдебурзького округу в 1952 році. На противагу цьому, невелике містечко Сандау, яке розташоване лише за кілька кілометрів на південь від Гавельберга, до заснування району Гавельберг належало до округу Єрихів ІІ.

### Райони та місцевості регіонального значення
Перш за все в західному Альтмарку, де набагато менше поселень отримали міські права, ніж на східному кордоні вздовж Ельби, деякі села розвинулися у більші місцевості регіонального значення (Бетцендорф і Мієсте) або в райони (Апенбург і Дійсдорф). Здебільшого вони були родовою резиденцією шляхти з замком або розвивалися як поселення навколо монастиря. Найважливішим місцем на сході регіону без прав міста є Шенгаузен.

### Села
В Альтмарку є як вуличні села, так і скупчені села, в яких є багатосторонні двори, житловий будинок карнизом звернений на вулицю. Численні села мають романські сільські церкви з ретельно мурованими стінами з цегли або польового каменю. У деяких з цих церков вежа є романською, а нава — більш пізнього часу. Романські церкви, як правило, не склепінчасті, лише у вежі зустрічаються бочкоподібні склепіння.
В Ельбській низовині також є поселення, де садиби розкидані вздовж сільської дороги.
У північно-західному Альтмарку на кордоні з Ганноверським Вендландом все ще є кілька круглих сіл.

## Економіка і туризм
Альтмарк в основному характеризується сільським господарством. Завдяки високій частці пасовищних угідь велику роль відіграє тваринництво, зокрема, розведення великої рогатої худоби. Використання та переробка біомаси, наприклад, у біогаз, набуває все більшого значення; за останні роки в регіоні було побудовано багато біогазових установок. З 2009 року Альтмарк є одним з 25 біоенергетичних регіонів країни. Альтмарк є важливим місцем для деревообробної промисловості. Наприклад, на місці запланованої під Арнебургом за часів НДР атомної електростанції «Штендаль», нині промислово-торговельний парк «Альтмарк», розташовані паперова фабрика та один з найсучасніших целюлозно-паперових комбінатів Європи, а в Неттгау — завод з виробництва деревостружкових плит.
Іншим важливим сектором економіки є харчова промисловість. Позитивно розвивається транспортне машинобудування і в сфері компаній-постачальників для автомобільної промисловості.
Природний газ в Альтмарку видобувається з 1969 року. Він розташований у кількох родовищах, які займають площу близько 2000 квадратних кілометрів і залягають на глибині близько 3500 метрів під поверхнею землі. Родовище природного газу Альтмарк було другим за величиною в Західній і Центральній Європі, але воно майже вичерпане. У 1983 році було досягнуто максимального обсягу видобутку — 12,5 млрд куб. мНайбільше родовище було розташоване поблизу Пекенсена. До 2010 року було видобуто 209 млрд кубометрів природного газу. З колишніх понад 450 свердловин у 2010 році залишалося в експлуатації близько 130. Демонтаж об'єктів розпочався у 1998 році. Зокрема, необхідно утилізувати велику кількість токсичного бурового розчину. Поблизу Максдорфа була побудована інжекторна установка для зберігання CO2 на виснажених родовищах природного газу, але її експлуатація була припинена в 2012 р. Серед населення існує опозиція до зберігання CO2.
Альтмарк зарекомендував себе як туристичний центр. Традиційним регіоном для туризму є місцевість навколо озера Арендзе. Все більшого значення набуває верховий і велосипедний туризм (Ельбський веломаршрут, Альтмаркська траса), для якого пристосована рівнинна місцевість Альтмарку. Через регіон проходять численні надрегіональні маршрути, такі як Романський шлях, Дорога німецьких фахверкових будинків, Шлях Святого Якова або Зелений пояс.

## Культура

### Мова
Східно-нижньонімецька, відгалуження нижньонімецької мови, зрідка розмовляють у селах Альтмарку. Йоганн Фрідріх Даннейл описав особливості цього діалектного варіанту у своїй праці Wörterbuch der altmärkisch-plattdeutschen Mundart(укр. «Словник старогермансько-нижньонімецького діалекту»), опублікованій у 1859 р. На схід від Єтце говірки Альтмарку належали до нордмеркіш, а на захід від нього розмовляли на близькому до остфаліш діалекті — нордвестальтмеркіш.

### Архітектура
Багато великих церков у містах Альтмарка відносять до стилю цегляної готики. У селах майже 400 мурованих церков, переважно ХІІ-ХІІІ ст. Століття; на східному краю Дремлінга є численні фахверкові церкви. Велика також кількість світських будівель, які занесені до пам'ятників. У Тангермюнде, наприклад, можна знайти цілі вулиці будинків, які були побудовані відразу після міської пожежі в 1617 році. Сільська церква Остерволе вважається яскравим прикладом маньєризму. Під час колективізації після 1952 року Лангенапель було розширено у «зразкове соціалістичне село». У ряді сіл збереглися садиби та кілька замкових споруд.

### Їжа та напої
Кухня Старого Бранденбургу характеризується, перш за все, ситними, приземленими стравами, але в Зальцведелер Баумкухен вона також має ексклюзивні фірмові страви з надрегіональною привабливістю.

### Випивка
- Гарлі був найстарішим діючим пивним брендом у світі аж до його закриття в 2012 році і варився в Гарделеген з 1314.
- «Тангермюндерське пиво» вважається фірмовим напоєм Тангермюнде, але зараз його варять у Нойендорфі на заході землі Альтмарк.

### Випічка та кондитерські вироби
- Сальцведелер Баумкухен — трубчастий шаруватий торт, який випікається шарами на валику, що обертається перед відкритим вогнем, а потім покривається покриттям з цукру або шоколаду.
- Тангермюндський Nährstange(укр."Нерштанге") є відомими солодощами в регіоні.

### Інші страви
- Швейна планка TangermündeAltmärkische Hochzeitssuppe(укр."Весільний суп Старої Марки") — прозорий курячий бульйон з кнедликами з фаршу, яєчними паличками та спаржею.
- «Grüne Bohnen mit Eierkuchen»(укр."Зелені боби з млинцями") — це тушкована квасоля, що подається з млинцями.
- Тушкований язик — м'ясна страва з яловичого язика.
- «Altmärkischer Tiegelbraten» складається з згущеного бульйону з баранини.
- Історичні сорти яблунь: Альтмаркер Браутапфель, Альтмаркер Гольдренетт і Альтмаркер Вінтергевюрцапфель

### Мистецтво
- У 2006 році в Альтмарку відбувся мистецький фестиваль «EuroLandArt 2006», на якому ландшафтне мистецтво на тему «LandWirtSchaf(f)t» було представлено в семи місцях (Апенбург, Арнебург, Арендзе, Какербек, Кальбе (Мільде), Зетхен) і Штайнфельд (Альтмарк)).
- Під назвою «Культура в особливих місцях» фестиваль Альтмарк з 2014 року організовує мистецтво та культуру на незвичайних майданчиках. Під мистецьким керівництвом Рейнхарда Зеєгафера знаходять своє місце традиційні концерти та вистави, а також нетрадиційні концертні форми та формати історичних заходів.

## Інфрастурктура

### Транспортне сполучення

#### Автошляхи
Через Альтмарк ведуть кілька головних доріг.
- B 71 з Ульцена через Зальцведель і Гарделеген до Магдебурга.
- B 107 від Гавельберга через Шенхаузен до Гентін.
- B 188 від Вольфсбурга через Оєбісфельде-Веферлінген, Гарделеген, Стендаль, Тангермюнде, Вюст-Фісчбек (біля Єрихова), Ретенов в Фризак.
- B 189 від Віттенберге через Зеехаузен (Альтмарк) і Стендаль до Магдебурга.B B 190 von Salzwedel über Arendsee nach Seehausen.
- B 248 von Wolfsburg über Salzwedel nach Люхов.

#### Залізничні лінії
Через Альтмарк проходять кілька залізничних ліній. Перші три з перелічених ліній мають надрегіональне значення і експлуатуються у пасажирському та вантажному сполученні, четверта — у пасажирському, п'ята — лише у вантажному (станом на 2010 рік).
- Ульзен-Зальцведель-Штендаль-Магдебург
- Ганновер-Гарделеген-Штендаль-Берлін
- Магдебург-Штендаль-Віттенберге
- Стендаль-Тангермюнде
- Борстель-Нідергорн

У минулому Альтмарк обслуговувався густою мережею дрібних і відгалужених ліній, які в основному використовувалися для перевезення сільськогосподарської продукції. До них належали мережі Altmärkische Kleinbahn, Salzwedeler Kleinbahnen та Stendaler Kleinbahn, а також залізнична лінія Oebisfelde-Salzwedel, якою поїзди курсували до 2002 року, та залізнична лінія Salzwedel-Geestgottberg, яка використовувалася до 2004 року.

#### Водні шляхи
Судноплавство відбувається на Ельбі і на південному заході Альтмарк на Міттельландканаль.

### Військова структура
Бундесвер зберігає тренувальний район Альтмарк в Альтмарці, в тому числі «Шнегерсбургське навчальне містечко». Місто Гаррісон — Гарделеген.

## Цитати
«Von diesem flachen Lande hier,
von der altmärkischen Heimat,
die ja auch die meinige ist,
ist die Kraft und der Anstoß zur Bildung
des kurbrandenburgischen Staates
und Preußens und schließlich
zur Wiedergeburt des deutschen Reiches ausgegangen.»
– Otto von Bismarck: Stendal, 12. Juli 1894
"З цієї плоскої землі тут,
старої ринкової батьківщини,
яка також є моєю,
Сила і поштовх для формування
виборців землі Бранденбург
і Пруссії, і нарешті
і, нарешті, до відродження Німецького Рейху"

– Отто фон Бісмарк: Штендаль, 12. Липня 1894

wikiname: ukwiki

title: Альтмарк

in_language: uk

wikitext:
{{Unibox}}
'''Альтмарк''' (укр. «Стара [[Марка (адміністративна одиниця)|марка]]<nowiki/>») — [[регіон]] на півночі землі [[Саксонія-Ангальт]]. Історичний [[культурний ландшафт]] простягається від [[Дравен]]а на заході до [[Ельба|Ельби]] на сході, межує з [[Магдебурзький Борд|Магдебурзьким Бордом]] на півдні та з [[Вендландом]] на півночі. Назва Альтмарк вперше з'явилася в 1304 році — Antiqua Marchia (Alte Mark) — і вказує на його важливість як відправної точки на західній Ельбі для створення [[Бранденбурзьке маркграфство|Бранденбурзької марки]]. Квітчасті характеристики, такі як «колиска Бранденбурга» або навіть «колиска [[Пруссія|Пруссії]]<nowiki/>», також стосуються цього. В цілому він належав до цього маркграфства та прусської держави, що виникла з нього, від часу заснування марки Бранденбург. Сьогодні Альтмарк розділений на район [[Альтмарк Зальцведель]] і район [[Штендаль (район)|Штендаль]]. Лише оскільки округ Стендаль також включав території на схід від Ельби, вони історично належали [[Єрихов]]у та [[Прігніц (район)|Прігніцу]] та іноді включалися до Альтмарка.

== Природна структура ==

=== Характеристика ===
Альтмарк включає північ Саксонії-Анхальт як частину [[Північнонімецька низовина|Північнонімецької низовини]]. Важливими водоймами є річки [[Єтце річка|Єтце]], [[Мілде-Бізе-Аланд]] і [[Арендзе]]. На південному сході Альтмарк має частку в [[Кольбіц-Летцлінгер-Хайде]]. Будучи одним із найстаріших культурних ландшафтів у Німеччині, Альтмарк складається з [[Сільське господарство|сільськогосподарських]] низовин, а також напівприродних [[Низовина|низовин]] з [[ліс]]ами та [[Пустище|пустощами]], таких як Кольбіц-Летцлінгер-Хайде. Природно, що на сході і північному сході вона обмежена низовиною долини Ельби і [[Віше]]. На південному заході є дуже чітке розмежування з низовинами [[Дремлінг]] і [[Оре (річка)|Оре]], тоді як перехід на заході та північному заході до передової частини Люнебурзької пустища ледве помітний.

Ґрунтовий покрив характеризується сильним переплетенням орних земель і лісів, причому орні землі переважають у більшості частин, але ліси між Арендзе та [[Остербург (Альтмарк)|Остербургом]]. У Кольбіц-Летцлінгер-Хайде, яка була в основному знелюднена для використання у військових цілях, є великі суміжні ліси.

=== Походження ===
Ландшафт в основному сформувався в передостанній льодовиковий період, [[Заальський льодовиковий період]], і тому належить до [[Стара морена країна|старої моренної країни]]. Лише невеликі території на схід від Ельби були досягнуті та сформовані внутрішнім льодом [[Віслинське зледеніння|Вейхсельського періоду]]. Тут зустрічаються молоді вейхсельські кінцеві морени ([[Камеранські гори]]). Значні частини основної території на захід від Ельби, з іншого боку, вкриті пласкими або м'яко хвилястими [[Грунтові морени|грунтовими моренами]]. Великі частини низинних наземних [[Морена|морен]] були поховані [[Льодовікові долини|льодовиковими долинами]] і утворюють майже рівні площі, які сьогодні здебільшого трохи вкриті [[Торфове болото|торфовими болотами]]. Нинішні досить малі річки лише неповно заповнюють великі низовини. Більш високі ділянки старих ґрунтових морен виступають із низин у вигляді острівних [[Плита (геологія)|плит]] (наприклад, Кальбешер Вердер). Починаючи від [[Кольбіц-Летцлінгер-Хайде]], кінцева морена Саальська тягнеться з півночі на північний захід. Там знаходяться найвищі висоти Альтмарки. Гельберге біля [[Зіхтау]] піднімається на 160 метрів над рівнем моря, «Pistolsche Berg»(укр. Пістолетна гора) біля [[Бонезе]] 121 метр над рівнем моря. Ельбська низовина на сході та північному сході від Альтмарка та Єтценська низовина на північ від [[Зальцведель|Зальцведеля]] особливо низькі. Рівень земної поверхні тут нижче 20 метрів над рівнем моря.

=== Води ===
До розширення Альтмарка на схід, Ельба та [[Гафель (річка)|Гафель]] лише незначно торкалися Альтмарка, але тепер вони протікають через східну частину Альтмарка. Є також багато менших річок. Річки та струмки системи Йетце-[[Пурніц]] на заході, системи Мілде-Бізе-Аланд посередині та системи [[Ухте(річка)|Ухте]]-Аланд на сході, які беруть свій початок у Альтмарку, слідують загальному схилу на північ і походять з перших двох периферійних областей південного хребта.

Особливістю є Арендзе на півночі Альтмарка, де в іншому випадку є лише кілька природних озер. Він не утворився під час льодовикового періоду, а утворився після розчинення ([[Суброзія|суброзії]]) і подальшого обвалення [[Соляні куполи|соляного купола]] під землею. Менші природні озера, такі як Камернше Зе, в основному знаходяться вздовж Ельби і є переважно старими ділянками річки.

=== Ґрунти і рослинність ===
Характерною особливістю ґрунтів Альтмарку є незначне чергування піщаних і супіщаних типів ґрунтоутворюючого субстрату. Таким чином, врожайність ґрунтів коливається від дуже родючих до вкрай малородючих. На [[Зандри|зандрах]] і [[внутрішніх дюнах]] переважають асоціації [[Регосоли|регосолів]] і [[Підзолисті ґрунти|підзол]]. На кінцевих моренах і ґрунтових моренних плитах переважають буроземні ґрунти і лісоподібні породи. У низинах, особливо на північному сході Альтмарку, Віше, зустрічаються ґрунти під впливом перезволоження та ґрунтових вод, такі як [[глей]]ові, а також [[Торфове болото|торфові болота]]. Найродючіші ґрунти Альтмарку сформувалися навколо Кльотце на обмеженій [[Лес|піщано-лісовій ділянці]].

На помірно зволожених моренних плитах домінує [[дуб]]ово-[[Буковий ліс|буковий]] ліс як потенційна природна рослинність, а на піщаних ділянках росте [[сосна]]. Сучасне землекористування є різноманітним і складається приблизно на третину з лісів, луків та орних земель.

== Історія ==
[[Ручна сокира з Гервіша]], яка була знайдена в 1957 році поблизу Гервіша в районі [[Єриховська земля|Єриховської землі]], є доказом того, що в районі Альтмарк були ранні неандертальці.

=== Рання історія до пізнього середньовіччя ===
Значні сліди заселення можна виявити пізніше, ніж на лесових ділянках, що межують з півдня, лише в [[Енеоліт|мідно-кам'яному віці]]. Знахідки, у тому числі численні [[мегалітичні гробниці]], відносять до [[Культура лійчастого посуду|кльтури лійчастого посуду]], для регіонального варіанту якої характерна [[кераміка з глибоким гравіюванням]].

Територія належала до вузької [[Ясторфська культура|ясторфської культури]] в період доримського залізного віку. Наприкінці 2-го століття нашої ери в Альтмарку були створені більші кладовища, що, можливо, свідчить про більший приплив груп. У будь-якому випадку, регіон, схоже, постійно заселявся [[Ельбо-германські групи|ельбо-германськими групами]], серед яких виділяються [[лангобарди]]. У місцевих джерелах є кілька згадок про них<ref>{{Cite web|url=http://www.langobarden-zethlingen.de/laltmark.html|title=Лангобарди в Альтмарку?|language=Німецька мова|accessdate=2022-11-26|archive-date=2012-05-23|archive-url=https://web.archive.org/web/20120523190245/http://www.langobarden-zethlingen.de/laltmark.html}}</ref>. Приблизно з 600 року по [[Єтцель|Єтцелю]] відбувалася імміграція [[Сакси|саксів]] на північному заході та [[Слов'яни|слов'ян]] на сході. [[Карл I Великий|Карл Великий]] завоював цю територію, коли підкорив саксів, і з того часу вона входила до складу [[Франкське королівство|Франкської]], а потім [[Східно-франкська імперія|Східно-франкської імперії]]. У церковному відношенні підпорядковувався єпископствам [[Верденське єпископство|Верденському]] і [[Гальберштадтське єпископство|Гальберштадтському]].

Після великого [[Слов'янське повстання 983 року|слов'янського повстання 983 року]] сакси контролювали лише західносаксонську частину Нордмарку, яка пізніше стала Альтмарком. У 1056 році цей залишок Нордмарку був переданий Удо I, [[Граф Стаде|графу Стаде]], нащадки якого потім стали називати себе [[Удоден]]. Після їх вимирання імператор [[Лотар II (імператор Священної Римської імперії)|Лотар ІІІ]] у 1134 році віддав [[Асканії|асканському]] [[Альбрехт I Бранденбурзький|Альбрехту І]] цю територію, яка тепер стала відправною точкою для завоювання східно-ельбських територій. Після остаточного захоплення Бранденбургу в 1157 році Нордмарк став частиною марки Бранденбург з Альбрехтом I на посаді маркграфа. Після вимирання бранденбурзького роду Асканіїв, Бранденбурзька марка і, відповідно, Альтмарк з 1324 року перейшли під владу династій Віттельсбахів і Люксембургів, які з 1356 року отримали право називати себе [[курфюрст]]ами і разом з імператором [[Карл IV (імператор Священної Римської імперії)|Карлом IV]] перетворили [[Тангермюнде]] на вторинну резиденцію Праги. У 1415 році, після майже столітніх заворушень і смути в Марці, [[Гогенцоллерни]] розпочали своє правління над курфюршеством Бранденбург і Альтмарк.

=== Сьогодення ===
[[Файл:20030501250NR Stendal Markt Roland Rathaus Marienkirche.jpg|міні|482x482пкс|[[Роланд (герой епосу)|Роланд]] в місті [[Штендаль]]]]
Альтмарк належав до [[Курмарк]]у, який становив найбільшу частину Бранденбурзької марки. Бранденбурзька марка перетворилася на основну провінцію [[Пруссія|Прусської держави]], що виникла у XVIII столітті. Альтмарк був однією з чотирьох «провінцій» Курмарку і поділявся на шість районів, якими керували районні ради: район [[Штендаль (район)|Штендаль]], район [[Тангермюнд(район)|Тангермюнд]], район [[Арнебург(район)|Арнебург]], район [[Зеєхаузен(район)|Зеєхаузен]], район [[Арендзе(район)|Арендзе]] і район [[Зальцведель (район)|Зальцведель]]. Після поразки Пруссії у [[Наполеонівські війни|Наполеонівських війнах]] у 1806 році Альтмарк увійшов до складу [[Вестфальське королівство|Вестфальського королівства]]. Після [[Віденський конгрес|Віденського конгресу]] 1815 року був приєднаний до прусської провінції Саксонія і поділений на округи [[Зальцведель]], [[Гарделеген]], [[Остербург (Альтмарк)|Остербург]] і [[Штендаль (район)|Штендаль]].

Навесні 1945 року Альтмарк став кінцевим пунктом кількох евакуаційних транспортів та [[Марш смерті|маршів смерті]] з [[Націонал-соціалізм|нацистських]] [[Концентраційний табір|концтаборів]] у північній та центральній Німеччині. Сьогодні їх пам'ять вшановує міжнародно визнаний меморіал «[[Фельдшафт Ізеншніббе Гарделеген]]» у Гарделегені.

Після розпаду Пруссії у 1947 році Альтмарк належав до землі Саксонія-Ангальт, після адміністративної реорганізації у складі [[Німецька Демократична Республіка|НДР]] з 1952 по 1990 рік — до [[Магдебурзький округ|Магдебурзького округу]], відтоді знову до землі Саксонія-Ангальт.

У 1994 році районна реформа в Саксонії-Ангальт вперше призвела до серйозних змін у демаркації кордонів і до зміни концепції регіону. Колишнє місто [[Оебісфельде]] та село [[Кальворде]] вирішили приєднатися до округу. Відтоді вони орієнтуються на Магдебурзький регіон ([[Ельба-Бьорде-Хайде]]). Історично, однак, жодне з цих місць не належить до Альтмарку. До 1807 року Оебісфельде входив до 3-го округу лісового округу герцогства Магдебург і був включений до складу округу Гарделеген лише при його утворенні в 1815 році. До 1942 року Кальворде належав до герцогства/землі Брауншвейг і лише потім був включений до складу провінції Саксонія, пізніше землі Саксонія-Ангальт<ref>{{Cite web|url=|title=Підручник історичних сайтів Німеччини, 2-е видання Штутгарта 1987, p 68 (Calvörde) і p 352 (Oebisfelde)}}</ref>. На відміну від цього, [[східно-ельбський район Гавельберг]], утворений лише в 1952 році з частин колишнього прусського району [[Єріхов II]] і міста [[Гафельберг|Гавельберг]] з колишнього прусського району [[Вест-Прігніц]], був приєднаний до нового Великого округу Штендаль.

З 2002 по 2007 рік Альтмарк був одним з 18 регіонів у федеральному модельно-демонстраційному проекті «[[Активні регіони – держава формує майбутнє]]».

=== Історичне дослідження ===
З 1838 року дослідженням передісторії та історії Альтмарку займається [[Альтмаркське товариство вітчизняної історії]], яке з 1990 року повернулося до [[Зальцведель|Зальцведеля]]. Важливими краєзнавцями у 19 столітті були професор гімназії [[Йоганн Фрідріх Даннейл]] (1783—1868) та аптекар [[Теодор Цехлін]] (1818—1895). У 1972 році вчитель [[Хартмут Бок]] з [[Юбар]]у заснував робочу групу «Junge Archäologen der Altmark e. V.» (укр. «Молоді археологи Альтмарку»), яка відтоді працює за старими зразками.

== Міста і важливі місця в Альтмарку ==
[[Файл:Karte Mark Brandenburg 1320.png|міні|350x350пкс|[[Бранденбурзьке маркграфство|Бранденбурзька марка]] при Асканіях (1320 р.) з Альтмарком на захід від [[Міттельмарк]]у і [[Ноймарк (Саксонія)|Ноймарку]], а також на південний захід від [[Уккермарк (район)|Уккермарку]]]]
Трьома найбільшими та найважливішими містами землі Альтмарк є [[Штендаль]], [[Гарделеген]] та [[Зальцведель]]. Разом з чотирма іншими містами Альтмарку ([[Тангермюнде]], [[Остербург (Альтмарк)|Остербург]], [[Зехаузен (Альтмарк)|Зеєхаузен]] і [[Вербен]]) вони входили до [[Ганза|Ганзейського союзу]]. У 13-15 століттях сім міст Альтмарку були багатими, добре укріпленими торговими містами і разом утворили Альтмаркську лігу міст, з якою демонстрували єдність на Ганзейських днях. Кінець ганзейському пануванню Альтмаркських ганзейців було покладено після кривавого придушення повстань проти [[беїв]], запровадженого курфюрстом навесні 1488 року. Внаслідок цієї поразки старомаркські міста були змушені вийти з усіх союзів, у тому числі Ганзейського союзу, і втратили численні права, зокрема, [[право карбувати монету]]. Лише Штендаль і Зальцведель залишалися членами Ганзи аж до їх виключення у 1518 році. Починаючи з 16 століття, сім ганзейських міст розвивалися дуже по-різному. Сьогодні всі вони є членами [[Ганзейський союз нового часу|Ганзейського союзу нового часу]].

Список міст землі Альтмарки:

* [[Зальцведель]]
* [[Оєбісфельде|Оебісфельде]]
* [[Арендзе]]
* [[Зехаузен (Альтмарк)|Зеєхаузен]]
* [[Дісдорф]]
* [[Бетцендорф]]
* [[Кльотце]]
* [[Мієсте]]
* [[Гарделеген]]
* [[Кальбе (Мільде)|Кальбе (Мілде)]]
* [[Бісмарк (Німеччина)|Бісмарк]]
* [[Остербург (Альтмарк)|Остербург]]
* [[Штендаль]]
* [[Гафельберг|Гавельберг]]
* [[Тангермюнде]]
* [[Тангергютте|Тангерхютте]]
* [[Ухтспрінге]]

=== Сільська місцевість та малі міста ===
Крім ганзейських міст, на території сучасного Альтмарку розташовано ще шість міст ([[Арендзе]], [[Арнебург]], [[Бісмарк (Німеччина)|Бісмарк]], [[Кальбе (Мільде)|Кальбе (Мілде)]], [[Кльотце]] і [[Тангергютте|Тангерхютте]]), які, на відміну від міст Альтмаркського союзу земель, не були укріпленими і важливими торговими містами в [[Пізнє середньовіччя|пізньому середньовіччі]]. Вони виникли з поселень або латок біля замків, побудованих відповідними государями для захисту своїх кордонів. Арнебург вважається найстарішим містом землі Альтмарк. На відміну від нього, Кльотце, який до 1815 року був резиденцією герцогства Брауншвейг-Люнебург, отримав статус міста лише у 19 столітті, а Тангерхютте перетворився з села в процесі [[Індустріалізація|індустріалізації]]. Колишнє місто [[Оебісфельде (район Берде)]] історично входило до складу Альтмарку, але зараз віднесено до регіону [[Ельба-Берде-Хайде]].

=== Міста Східної Ельби ===
[[Файл:Rathaus Gardelegen.jpg|міні|320x320пкс|Ратуша Гарделегена]]
Ганзейське місто [[Гафельберг|Гавельберг]], яке історично було частиною [[Прігніц (район)|Прігніца]], розташоване в колишньому районі [[Західний Прігніц]], орієнтується на Альтмарк лише з моменту заснування Магдебурзького округу в 1952 році. На противагу цьому, невелике містечко [[Сандау]], яке розташоване лише за кілька кілометрів на південь від Гавельберга, до заснування [[району Гавельберг]] належало до [[округу Єрихів ІІ]].

=== Райони та місцевості регіонального значення ===
Перш за все в західному Альтмарку, де набагато менше поселень отримали міські права, ніж на східному кордоні вздовж Ельби, деякі села розвинулися у більші місцевості регіонального значення ([[Бетцендорф]] і [[Міесте|Мієсте]]) або в [[район]]и ([[Апенбург]] і [[Дісдорф|Дійсдорф]]). Здебільшого вони були родовою резиденцією [[Шляхта|шляхти]] з замком або розвивалися як поселення навколо [[монастир]]я. Найважливішим місцем на сході регіону без прав міста є [[Шенгаузен]].

=== Села ===
В Альтмарку є як вуличні села, так і скупчені села, в яких є [[багатосторонні двори]], житловий будинок карнизом звернений на вулицю. Численні села мають [[Романське мистецтво|романські]] сільські церкви з ретельно мурованими стінами з цегли або польового каменю. У деяких з цих церков вежа є романською, а нава — більш пізнього часу. Романські церкви, як правило, не склепінчасті, лише у вежі зустрічаються бочкоподібні склепіння.

В Ельбській низовині також є поселення, де садиби розкидані вздовж сільської дороги.

У північно-західному Альтмарку на кордоні з Ганноверським Вендландом все ще є кілька [[Круглі села|круглих сіл]].

== Економіка і туризм ==
[[Файл:Tangermünde Rossfurt 3.JPG|міні|320x320пкс|Цегляна готика в Тангермюнде]]
Альтмарк в основному характеризується [[Сільське господарство|сільським господарством]]. Завдяки високій частці [[Пасовище|пасовищних угідь]] велику роль відіграє тваринництво, зокрема, розведення великої рогатої худоби. Використання та переробка [[Біомаса|біомаси]], наприклад, у [[біогаз]], набуває все більшого значення; за останні роки в регіоні було побудовано багато [[Біогазові установки|біогазових установок]]. З 2009 року Альтмарк є одним з 25 [[Біоенергетика|біоенергетичних]] регіонів країни<ref>{{Cite web|url=https://www.altmark.eu/bioenergie-region/|title=План розвитку|language=de}}</ref>. Альтмарк є важливим місцем для деревообробної промисловості. Наприклад, на місці запланованої під [[Арнебург]]ом за часів НДР [[Атомна електростанція "Штендаль"|атомної електростанції «Штендаль»]], нині промислово-торговельний парк «Альтмарк», розташовані паперова фабрика та один з найсучасніших [[Целюлозно-паперова промисловість|целюлозно-паперових]] комбінатів Європи, а в [[Неттгау]] — завод з виробництва [[Деревинностружкова плита|деревостружкових плит]].

Іншим важливим сектором економіки є [[харчова промисловість]]. Позитивно розвивається [[транспортне машинобудування]] і в сфері компаній-постачальників для [[Автомобільна промисловість|автомобільної промисловості]].

[[Природний газ]] в Альтмарку видобувається з 1969 року. Він розташований у кількох родовищах, які займають площу близько 2000 квадратних кілометрів і залягають на глибині близько 3500 метрів під поверхнею землі. Родовище природного газу Альтмарк було другим за величиною в Західній і Центральній Європі, але воно майже вичерпане. У 1983 році було досягнуто максимального обсягу видобутку — 12,5 млрд куб. мНайбільше родовище було розташоване поблизу [[Пекенсен]]а. До 2010 року було видобуто 209 млрд кубометрів природного газу. З колишніх понад 450 свердловин у 2010 році залишалося в експлуатації близько 130. Демонтаж об'єктів розпочався у 1998 році. Зокрема, необхідно утилізувати велику кількість токсичного [[Буровий розчин|бурового]] розчину. Поблизу [[Максдорф]]а була побудована інжекторна установка для [[Уловлення та зберігання вуглецю|зберігання CO2]] на виснажених родовищах природного газу, але її експлуатація була припинена в 2012 р. Серед населення існує опозиція до зберігання CO2.

Альтмарк зарекомендував себе як туристичний центр. Традиційним регіоном для туризму є місцевість навколо озера [[Арендзе]]. Все більшого значення набуває верховий і велосипедний туризм ([[Ельбський веломаршрут]], [[Альтмаркська траса]]), для якого пристосована рівнинна місцевість Альтмарку. Через регіон проходять численні надрегіональні маршрути, такі як [[Романський шлях]], Дорога н[[Німецькі фахверкі будинкі|імецьких фахверкових будинків]], [[Шлях святого Якова|Шлях Святого Якова]] або [[Зелений пояс Європи|Зелений пояс]].

== Культура ==

=== Мова ===
[[Східно-нижньонімецька]], відгалуження [[Нижньонімецька мова|нижньонімецької мови]], зрідка розмовляють у селах Альтмарку. Йоганн Фрідріх Даннейл описав особливості цього діалектного варіанту у своїй праці Wörterbuch der altmärkisch-plattdeutschen Mundart(укр. «Словник старогермансько-нижньонімецького діалекту»), опублікованій у 1859 р. На схід від Єтце говірки Альтмарку належали до [[нордмеркіш]], а на захід від нього розмовляли на близькому до остфаліш діалекті — нордвестальтмеркіш.

=== Архітектура ===
[[Файл:Salzwedel Fachwerk.jpg|міні|320x320пкс|Фахверкові будинки в Зальцведелі]]
Багато великих церков у містах Альтмарка відносять до стилю [[Цегляна готика|цегляної готики]]. У селах майже 400 [[Муровані церкви|мурованих церков]], переважно ХІІ-ХІІІ ст. Століття; на східному краю Дремлінга є численні [[фахверкові церкви]]. Велика також кількість світських будівель, які занесені до пам'ятників. У Тангермюнде, наприклад, можна знайти цілі вулиці будинків, які були побудовані відразу після міської пожежі в 1617 році. Сільська церква [[Остерволе]] вважається яскравим прикладом [[маньєризм]]у. Під час [[Колективізація|колективізації]] після 1952 року [[Лангенапель]] було розширено у «зразкове соціалістичне село». У ряді сіл збереглися садиби та кілька замкових споруд.

=== Їжа та напої ===
Кухня Старого Бранденбургу характеризується, перш за все, ситними, приземленими стравами, але в Зальцведелер [[Баумкухен]] вона також має ексклюзивні фірмові страви з надрегіональною привабливістю.

=== Випивка ===

* Гарлі був найстарішим діючим пивним брендом у світі аж до його закриття в 2012 році і варився в Гарделеген з 1314.
* «Тангермюндерське пиво» вважається фірмовим напоєм Тангермюнде, але зараз його варять у [[Нойендорфі]] на заході землі Альтмарк.

=== Випічка та кондитерські вироби ===

* Сальцведелер [[Баумкухен]] — трубчастий шаруватий торт, який випікається шарами на валику, що обертається перед відкритим вогнем, а потім покривається покриттям з цукру або шоколаду.
* Тангермюндський Nährstange(укр."Нерштанге") є відомими солодощами в регіоні.

=== Інші страви ===

* [[Файл:Tangermünder Nährstange.jpg|міні|320x320пкс|Швейна планка Tangermünde]]Altmärkische Hochzeitssuppe(укр."[[Весільний суп Старої Марки]]") — прозорий [[курячий бульйон]] з кнедликами з фаршу, яєчними паличками та спаржею.
* «Grüne Bohnen mit Eierkuchen»(укр."[[Зелені боби]] з млинцями") — це [[тушкована квасоля]], що подається з [[Млинці|млинцями]].
* [[Тушкований язик]] — м'ясна страва з [[Яловичина|яловичого]] язика.
* «Altmärkischer Tiegelbraten» складається з згущеного бульйону з баранини.
* Історичні сорти яблунь: [[Альтмаркер Браутапфель]], [[Альтмаркер Гольдренетт]] і [[Альтмаркер Вінтергевюрцапфель]]

=== Мистецтво ===

* У 2006 році в Альтмарку відбувся мистецький фестиваль «EuroLandArt 2006», на якому [[ландшафтне мистецтво]] на тему «LandWirtSchaf(f)t» було представлено в семи місцях ([[Апенбург]], [[Арнебург]], [[Арендзе]], [[Какербек]], [[Кальбе (Мільде)]], [[Зетхен]]) і [[Штайнфельд (Альтмарк)]]).
* Під назвою «Культура в особливих місцях» [[фестиваль Альтмарк]] з 2014 року організовує мистецтво та культуру на незвичайних майданчиках. Під мистецьким керівництвом [[Рейнхард Зеєгафер|Рейнхарда Зеєгафера]] знаходять своє місце традиційні концерти та вистави, а також нетрадиційні концертні форми та формати історичних заходів.

== Інфрастурктура ==

=== Транспортне сполучення ===

==== Автошляхи ====
Через Альтмарк ведуть кілька [[Головна дорога|головних доріг]].

* [[B 71(траса)|B 71]] з Ульцена через Зальцведель і [[Гарделеген]] до Магдебурга.
* [[B 107(траса)|B 107]] від Гавельберга через Шенхаузен до [[Гентін]].
* [[B 188(траса)|B 188]] від [[Вольфсбург]]а через [[Оєбісфельде-Веферлінген]], Гарделеген, Стендаль, Тангермюнде, [[Вюст-Фісчбек]] (біля [[Єрихова]]), [[Ратенов|Ретенов]] в [[Фрізак|Фризак]].
* [[B 189(траса)|B 189]] від Віттенберге через Зеехаузен (Альтмарк) і Стендаль до Магдебурга.B [[B 190(траса)|B 190]] von Salzwedel über Arendsee nach Seehausen.
* [[B 248(траса)|B 248]] von Wolfsburg über Salzwedel nach [[Люхов]].

==== Залізничні лінії ====
[[Файл:Eisenbahnnetz-Altmark.png|міні|320x320пкс|Залізнична мережа в Альтмарку. Більшість ліній на даний момент закриті.]]
Через Альтмарк проходять кілька залізничних ліній. Перші три з перелічених ліній мають надрегіональне значення і експлуатуються у пасажирському та вантажному сполученні, четверта — у пасажирському, п'ята — лише у вантажному (станом на 2010 рік).

* [[Ульзен-Зальцведель-Штендаль-Магдебург]]
* [[Ганновер-Гарделеген-Штендаль-Берлін]]
* [[Магдебург-Штендаль-Віттенберге]]
* [[Стендаль-Тангермюнде]]
* [[Борстель-Нідергорн]]

У минулому Альтмарк обслуговувався густою мережею дрібних і відгалужених ліній, які в основному використовувалися для перевезення сільськогосподарської продукції. До них належали мережі Altmärkische Kleinbahn, Salzwedeler Kleinbahnen та Stendaler Kleinbahn, а також залізнична лінія Oebisfelde-Salzwedel, якою поїзди курсували до 2002 року, та залізнична лінія Salzwedel-Geestgottberg, яка використовувалася до 2004 року.

==== Водні шляхи ====
Судноплавство відбувається на Ельбі і на південному заході Альтмарк на [[Міттельландканаль]].

=== Військова структура ===
[[Бундесвер]] зберігає [[тренувальний район Альтмарк]] в Альтмарці, в тому числі «<nowiki/>[[Шнегерсбургське навчальне містечко]]<nowiki/>». Місто Гаррісон — [[Гарделеген]].

== Цитати ==
<blockquote>''«Von diesem flachen Lande hier,''

''von der altmärkischen Heimat,''

''die ja auch die meinige ist,''

''ist die Kraft und der Anstoß zur Bildung''

''des kurbrandenburgischen Staates''

''und Preußens und schließlich''

''zur Wiedergeburt des deutschen Reiches ausgegangen.»''

– Otto von Bismarck: Stendal, 12. Juli 1894

''"З цієї плоскої землі тут,''

 ''старої ринкової батьківщини,''

 ''яка також є моєю,''

 ''Сила і поштовх для формування''

 ''виборців землі Бранденбург''

 ''і Пруссії, і нарешті''

 ''і, нарешті, до відродження Німецького Рейху"''

– ''[[Отто фон Бісмарк]]'': Штендаль, 12. Липня 1894</blockquote>

== Література ==
* Peter P. Rohrlach:  (=. Teil XII). Berliner Wissenschafts-Verlag, Berlin 2018, ISBN 978-3-8305-3743-4, doi:10.35998/9783830522355. (Open Access)
* Thomas Hartwig:. Elbe-Havel-Verlag, Havelberg 2012, ISBN 978-3-9814039-5-4.
* Bernd Siegmund, Thomas Grundner: ''Die Altmark.'' Hinstorff, Rostock 2010, ISBN 978-3-356-01074-9.
* Lieselott Enders:. Geschichte einer kurmärkischen Landschaft in der Frühneuzeit (Ende des 15. bis Anfang des 19. Jahrhunderts). In: Klaus Neitmann (Hrsg.):. Band 56. Berliner Wissenschafts-Verlag, Berlin 2018, ISBN 978-3-8305-1504-3, doi:10.35998/9783830529965. (Open Access)
* Donald Lyko, Frank Mühlenberg: ''Türme, Tore, stolze Bürger. Der Altmärkische Hansebund. Stendal, Salzwedel, Gardelegen, Tangermünde, Havelberg, Seehausen, Osterburg, Werben.'' AWA, Stendal 2008, ISBN 978-3-00-024392-9.
* Lutz Partenheimer: ''Die Entstehung der Mark Brandenburg. Mit einem lateinisch-deutschen Quellenanhang''. Böhlau, Köln/Weimar/Wien 2007, ISBN 978-3-412-17106-3.
* Hartmut Bock, Barbara Fritsch, Lothar Mittag, Johannes Müller, Harald Meller, Juraj Lipták: ''Großsteingräber in der Altmark.'' Theiss, Stuttgart 2006, ISBN 978-3-8062-2091-9.
* Fritz Täger: ''Die Altmark.'' Sachsenverlag, Dresden 1960, ohne ISBN.
* Wilhelm Zahn:. Nach Hinterlassenschaften des Verfassers bearbeitet von Martin Ehlies. 2. Auflage. Verlag Salzwedeler Wochenblatt, Graphische Anstalt, Salzwedel 1928, OCLC 614308966 (Reprint 2018, SelbstVerlag Eugen & Constanze Gliege).
* Anton Friedrich Büsching: ''Neue Erdbeschreibung.'' Band 9, Schaffhausen 1771, S. 1874—1886.
* Jochen Alexander Hofmann: ''Bräuche und Brauchsammler in der Altmark.'' In: ''Sachsen-Anhalt-Journal.'' Heft 4, 2020.
* Helmut Schönfeld, Hans-Joachim Schreckenbach: (=. Teil V.). 1986 (Open Access).

== Примітки ==
{{примітки}}

Країна: Німеччина

Адміністративна одиниця: Зальцведель · Штендаль


text:
# Carabbia
Carabbia is een plaats en voormalige gemeente in het Zwitserse kanton Ticino en maakt deel uit van het district Lugano.
Carabbia telt 532 inwoners.
Op 20 april 2008 ging de gemeente op in Lugano.

wikiname: nlwiki

title: Carabbia

in_language: nl

wikitext:
{{Infobox plaats in Zwitserland
| naam = Carabbia
| land = Zwitserland
| kaart = [[Bestand:Carabbia in Lugano.png|240px|Kaart van de voormalige gemeente]]
| wapenafbeelding = Carabbia-coat of arms.svg
| kanton2 = Ticino
| district = [[Lugano (district)|Lugano]]
| cirkel = Carona
| code = 5168
| postcode = 6913
| latitudeGraden= 45
| latitudeMinuten= 58
| latitudeSeconden=
| longitudeGraden= 8
| longitudeMinuten= 56
| longitudeSeconden=
| hoogteligging = 523
| oppervlakte = 1,1
| inwonersaantal = 532
| jaar = 2005
}}
'''Carabbia''' is een plaats en voormalige gemeente in het [[Zwitserland|Zwitserse]] kanton [[Ticino (kanton)|Ticino]] en maakt deel uit van het district [[Lugano (district)|Lugano]].
Carabbia telt 532 inwoners.

Op 20 april 2008 ging de gemeente op in [[Lugano (stad)|Lugano]].

== Externe link ==
* {{Link Bundesamt für Statistik gemeente Zwitserland|5168}}

{{Coor title dms|45|58|0|N|8|56|0|E|type:city_scale:25000_region:CH}}

[[Categorie:Lugano]]
[[Categorie:Plaats in Ticino]]
[[Categorie:Voormalige gemeente in Ticino]]

title: Situering

Kanton: Ticino

District: Lugano

Coördinaten: 45° 58′ NB, 8° 56′ OL

title: Algemeen

Oppervlakte: 1,1 km²

title: Overig

Website: Officiële website

title: Detailkaart

Detailkaart: Kaart van de voormalige gemeente

Portaal: Zwitserland